94 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 2. N:0 1. 



Anmärkningar. 



1. Carliua. Sedan E. Fries (Bot. Utfl. ;]^ för detta släkte upp- 

 tagit namnet Stjärntistel, har det vunnit spridning i våi'a floror. Fries 

 uppgifver, att det finnes hos Franck, men hos denne afser namnet en 

 helt annan växt. Det anföres vid ^»Spinastella, Carduus stellaüia, 

 Centum capita», men detta är icke Carlina utan (se Linnés Spec, 

 plantarum) Calcitrapa stellafa Lam. {Centaurea calcitrap>a L). 

 Den är afbildad under namnen nSpinastella, Sterndistel» hos Taber- 

 naemontauus. Carlina upptages af Bromelius såsom Carduus mon- 

 tanus, med de svenska namnen »Gul Bärgtistel, Vild Skogssafrans- 

 Tistel». Att detta är Cao'lina framgår däraf, att Bromelius såsom 

 synonym anför Carlina sylvestris hos Clusius, som af Linné i Fl. svecica 

 upptages såsom synonym med Carlina vulgaris (se äfven Nyman 1, 

 sid. 40). Äfven Linder har »Carduus montamis ß. luteo, Bärgtistel 

 med gul blomma-i», och härmed kan ingen annan växt än Carlina 

 afses. Carlina sylvestris Clusii är afbildad hos Tabernaemontanns 

 och igenkäunes genast såsom C. vulgaris. Att med Stjärntistel icke kan 

 menas Ca7'lina, framgår för öfrigt äfven därigenom att Rudbeck bland 

 de odlade växterna upptager »Carduus stellatus s. calcitrapa, Stjärn- 

 tistel», medan han bland de vilda har -nCarduus montanus fl. lut., 

 Gul liten tistel». Hos Torén upptages Stjärntistel riktigt vid Centaurea 

 calcitrapa. 



Gul Bergtistel och icke Stjärntistel är sålunda de äldre förfat- 

 tarnes namn på Carlina, men då detta blifvit förbisedt och Spåtistel 

 nu vunnit häfd, föreligger ingen anledning att återupplifva det förra. 

 Att formen bör vara Spåtistel och ej Spåmanstistel är gifvet (i analogi 

 med Spåkvinna). 



2. Centaurea. E. Fries säger (Bot. Utfl. 3), att det rätta 

 svenska namnet för C. Cyanus torde vara Blåklett och att Klint 

 oriktigt föres hit. Klint reserveras af honom för Agrostemma. För- 

 fattarne före Linné, såsom Franck, Tillandz, Bromelius, Rudbeck, 

 Palmberg och Linder, hafva dock alla Blåklint för C. Cyanus. Linné 

 upptager däremot såsom svenskt namn Blåklett, men anför på samma 

 gång såsom provinsnamn Blåklint (Helsingland) och Klint (Västergöt- 

 land). Det ville nästan synas, som hade både Linné och Fries omed- 

 vetet tagit intryck af de namn, som brukats i Småland. Liljeblad 

 har Blåklint, men anför Blåklett såsom provinsnamn för Östergötlnnd. 



I fråga om Centaurea Jacea synes Rödklint vara ett för denna 

 art sent användt namn, ehuru det så småningom gjort sig gällande. 

 Hvarken Fries, Nyman eller Lilja upptager det. Rudbeck har visser- 



