98 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 2. N:0 1. 



form uf P. hieracioidcs. Da im (leiiiia har annat namn, kan Snok- 

 tib^tel gärna bibehållas för den verkliga P. {I/clmint/tia) ec/ii- 

 oides. 



15. Soucinis. Linné kallade S. arvensis Fettistel ocli reserve- 

 rade Mjölktistel för *S. oleraceus, hvarföre dessa namn gifvetvis böra 

 bibehållas. Ett tredje vanligt namn för de tre allmänna arterna. 

 Svintistel, kan då lämpligen fästas vid *S. asper, medan det mindre 

 brukliga Gastistel torde kunna öfverföras till S. palustris. 



16. Lampsaua. Enligt E. Fries (Bot. Utfl. 3) skulle Franck för 

 denna växt hafva det svenska namnet Harkål. I första upplagan har 

 denne Harkål dels för Lactuca leporina, dels för Soiichus levis, hvars 

 svenska namn lyda: »Harkål, Svintistel, Gåstistel». För Lampsana 

 har han däremot Vildkål, som äfven upptages vid »Brassica s/dvestris, 

 Lampsana». I andra upplagan är uppställningen sålunda: ■>.Cice7-hita, 

 J^actuca leporina, SoncJtus levis, Harkål, Svinkål, Gåstistelv och 

 .^Brassica sylv., Lampsana, Vildkål, Åkerkål». Tillandz har för 

 Lampsana samma namn, Rudbeck har endast Åkerkål. 



Broraelius upptager Harkål, jämte »Len eller mjuk Mjölktistel» 

 för Sonchus Icevis, så äfven Linder. Den växt, som af dessa och 

 förut anförda författare härmed afses, är, såsom af synonymien i 

 Linnés Fl. svecica o. s. v. framgår, Sonchus oleraceus, h vilket äfven 

 förklarar de öfriga svenska namnen, som tilläggas densamma (Svinkål, 

 Gåstistel, Mjölktistel), och det är sålunda oriktigt då Fries upptager 

 Harkål såsom af Franck användt för Larnpsana. Detsamma gäller om 

 hans uppgift, att Tillandz skulle anföra Vildkål, ty den Larnpsana, 

 som med Åkerkål och Vildkål afses, och som ju hos Franck äfven 

 benämnes Brassica sf/lvestris är en skidbärande växt, sannolikt Aker- 

 rättikau. Hos Tabernsemontanus upptages nämligen dels . L^ampsana 

 ßore melino», Åkerkål med blekgula blommor, dels '»Armoracia-, Hed- 

 rättika, med Lampsana bland synonymerna. Den verkliga Lampsana 

 förekommer hos honom såsom Sonchus sylvaticus I. »Etliche Gelehrte 

 wollen ein Lampsanam daraus machen, aber sie fehlen^. Det tyska 

 namnet är >:'Wild Sonchenkraufj, medan »Haseuköhl:> däremot tillägges 

 dels Sonchus hevis, såsom hos de svenska författarue, dels, under 

 formen »Blauer Hasenköhl», hvad vi nu kalla Mulgedium. 



Lampsana hos Bromelius är däremot den verkliga Lauipsana, 

 såsom af synonymerna framgår, men då han såsom svenska namn jämte 

 Hundkål äfven anför Åkerkål och Vildkål, har han antagligen förbisett, 

 att Francks Lampsana är en annan växt. Hundkål kan under dessa 

 omständigheter möjligen antagas afse den verkliga Lampsana. 



Om emellertid uppgiften om Franck såsom auktor för Harkål är 

 oriktig, så är det dock å andra sidan möjligt, att Harkål i folkspråket 

 auvändts for växten, ty det upptages för densamma både af Retzius 

 och Hofl'berg. Det finnes sålunda ingen anledning hvarföre namnet 

 skulle förkastas. 



17. Giillfrö, som af Liljeblad nybildats för Xanthium och som 

 accepterats af Fries, Hartman m. fl., anföres hos Linné såsom i Skåne 

 användt för Atriplex patula, men har icke sedermera upptagits för 

 denna växt, som numera har ett helt annat namn. 



