A. G. NATHORST. SVENSKA VÄXTNAMN. 3. 99 



18. Lobeliii. Liiiiit'' upi»gitver Notgräs såsom naiim på denna 

 växt, h vilket antagas bafvu bildats af den anledning, att hela växten 

 vid notdragning lätt uppryckes och fastnar i noten (Nyman 1 , sid. 

 101). E. Fries har Nothloinster. I Svensk Botanik har Wahlenberg 

 Natblomster, bvilket väl tår antagas vara tryc^kfel, ehuru det äfven i 

 registret till sjunde l)andet upptages på samma sätt. 



19. Campanula. Nässelklocka är ett gammalt namn för 6'. 

 Trachelium, som tinnes redan hos Rudbeck d. ä. i Hortus botanicus 

 samt h03 Bromelius. Att Frauck med Campanula major' ccr^rulea, 

 »Store Blåklocker», menar Just C. persicifolia skulle icke vara så 

 säkert, om icke P.romelius hade samma svenska namn >: Stora blå 

 klockor» för sin C. jiersicifolia, hvarmed tydligen afses samma art 

 som Linné sedermera npi)tog under detta namn. För C. patula har 

 Liljeblad namnet Höstklocka, hvilket antagligen syftar därpå, att arten 

 fortsätter sin blomning fram på hösten. Men då Höstklocka är det 

 vanliga namnet på Gcntiana Pneumonanthe, kan det ej användas. 

 Jag har därför med Landtbruksstyrelsen samt Krok & Älmquist kallat 

 arten Ängsklocka, ehuru visserligen både Wahlenberg och Nyman an- 

 vändt detta namn tor C. rotundifolia, och det må. ifrågasättas ora 

 ej Fältklocka (af Nyman användt för C. rapuneuloides) varit bättre. 

 För C. Rapunculus har Wahlenberg i Svensk Botanik Rofvelik Klocka, 

 hvaraf väl E. Fries bildat namnet Rofklocka, framför hvilket dock 

 Nymans Rapunselklocka torde vara att föredraga, såvida man ej vill 

 använda det gamla namnet Rapunsel. 



20. Scabiosa. För de tre första arterna af detta släkte har 

 Linné namnen Angsvädd (förut hos Franck m. fl.), Åkervädd och 

 Fältvädd, hvilka namn äfven användas af Liljeblad, Retzius och 

 Wahlenberg. E. Fries ändrade alldeles obehöfligt, pä grund af släktets 

 delning i flera, det första och sista namnet till Knappvädd och Stjärn- 

 vädd respektive. Då emellertid äfven vid delning af släktet namnen 

 Angsvädd och Fältvädd kunna användas lika väl som Åkervädd, har 

 jag ansett riktigast att bibehålla de af Linné gifna namnen, som ju 

 äfven ha prioritet. Jfr Bihanget. 



21. Yalerianella. Det är troligen misskrifning, då E. Fries upp- 

 »ifver att namnet Vårsallat för detta släkte förekommer hos Franck. 

 Åtminstone har jag icke lyckats hos denne återfinna detsamma. Där- 

 emot finnes Vårsallat hos Rudbeck för Oltis album samt hos Bromelius 

 såsom svenskt namn pä Album Olus, hvarmed afses V. olitoria. 



22. Valeriaua. Att med Nyman (Fanerogamflora för skolungdom 

 1873) och Hartman ändra det af äldre författare sedan Franck, af 

 Linné, Liljeblad, E. Fries, Lilja m. fl. använda namnet Vänderot till 

 Vändelört, därtill förefinnes ju ingen anledning. Om Valeriana dioica, 

 såsom af synonyraien synes framgå och såsom ej heller omöjligt är, 

 då Aäxten finnes i Bohuslän, aises med Bromelii Valmana palustris 

 minor C. 'B. (upptagen af Linné såsom synonym med dioica), så är 

 dennas äldsta svenska namn Lilla Vattenvändrot eller Valrian. Äfven 

 Franck har i första upplagan af Speculum botanicura »Lille Vattu 

 Baldrian» för »P/n« minimum, Valeriana minor aquatica», medan 

 den i andra upplagan går under namnet ^Valeriana minima, Phu 



