102 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 2. N:0 I. 



närmare undersökning kunna från bvarandra särskiljas. Jag bar där- 

 för ansett öfvcrtiödigt att upptaga alla och har nöjt mig med några 

 få. Det må anmärkas, att namnet Brun Ögontröst af Franck an- 

 vändts för Odontites rubra. 



35. Melainp.vnnn. Det allmännaste namnet på hithörande arter 

 synes hafva varit Kohvete (Kovcte hos Hoffherg och E. Fries, Ko- 

 hvete hos r.romelius). Linder har sålunda fyra olika arter: >Kohvete 

 med gul blomma och luddig purpurtop])», »Kohvete med gula blommor 

 och fördelta blad», »Kohvete med breaa bla och gröna blad och gul 

 blomma, Oäkta dag och natt», »Kohvete med hvit blomma, det mindre». 

 Namnet Skepling synes egentligen endast hafva tillkommit M. pratense. 

 Kovall förekommer hos Linné såsom provinsnamn pä denna art för 

 Lyckseletrakten; såsom gemensamt svenskt namn för arten anföres 

 Kohvete. Helst borde detta följaktligen användts såsom släktnamn, 

 såsom äfven skedde i 5:te upplagan af Hartmans flora (namnet an- 

 vändes äfven af Arrheuius i Handb. i Sv. Jordbruket), men då Ko- 

 vall, som af E. Fries upptagits såsom släktnamn, nu blifvit vanligt, 

 torde det gärna kunna bibehållas. 



I fråga om M. neuiorosum må anmärkas, att författarne före 

 Linné skrefvo »Dag och Natt», medan han och de följande skrifva 

 »Natt och Dag. 



36. Pediciilaris. Dä det af E. Fries för detta släkte upptagna 

 namnet Frier af författare efter Nyman vanligen utbytes mot Spira, 

 har det ansetts opportunt att här acceptera det senare, i all synner- 

 het som, enligt uppgift i Landtbruksstyrelsens >. normalförteckning» 

 (sid. 48), den af E. Fries förmodade härledningen af Frier torde 

 vara oriktig. Lijiné anför Kallgräs såsom provinsnamn i Uppland för 

 I\ palustris., hvilket sedan användes af Hartman såsom släktnamn i 

 5:te och följande upplagor af dennes flora, tills Fries införde Frier. 

 Eget nog återgår Nyman i sin fanerogamflora för skolungdom till 

 Frier, ehuru han i »Utkast till svenska växternas naturhistoria», så- 

 som nämndt, använder Spira. De nybildade namnen Polarspira och 

 Jämtlandsspira syfta därpå, att den förra är vanlig inom polarområdet 

 (Spetsbergen o. s. v.), den senare hos oss endast är funnen inom 

 Jämtlands län. 



37. Lathrvea. Kallas bl. a. Fjällört af Franck och Tillandz, 

 hvaraf Liljeblad bildade Fjällrot, som äfven användes af Hartman. 

 E. Fries nybildade Vätteros, »efter folksägen att vättar vistas där- 

 under». Det har accepterats af Hartman, dock med bibehållande 

 äfven af Fjällrot, som ju har prioritet. 



38. Mciiitha. Franck har dels en »Mentha aquatica, Vatten- 

 mynta, Bäckmynta., dels y>Menta sylvestris., Mentastrum fluviatile 

 Horseniynta., h varvid är att märka, att i andra u])plagan är ordet 

 sylvestris uteslutet. Bromelius har »iMentJia aqaatica major. Stor 

 Vattenmynta, Vild Poleja, Vild Hjärtansfröjd», som enligt synonyraien 

 hos Linné måste vara identisk med dennes M. aquatica. Men dess- 

 utom har han en »Mentha rotundifolia palustris minor sen ßore 

 glohoso., Lilla rundbladade Vattumynta» och y>Mentha aquatica minor, 

 Lilla Vattumynta med aflånge blad, Hästemynta». Om alla dessa höra 



