A. G. NATHORST, SVENSKA VÄXTNAxVIN. 3. 108 



till M. aquatica L., så finnes följaktligen Hästmynta såsom svenskt 

 namn för denna art redan hos författarne i fråga, ocli är väl från 

 dem upptaget af E. Fries. Nyman har först Hästmynta för M. 

 arvensis, men ersätter det i sin lilla flora med Akermynta. Det 

 torde därföre vara bäst att låta Hästmynta falla och använda 

 Vattenmynta för M. aquatica. 



39. Lyoopus. Andorn användes af de äldre författarne för flera 

 olika växter, och endast Vattenandorn tillkommer (åtminstone delvis) 

 Lycopus. Bromelius (mindre säkert Tillandz och Franck) har dess- 

 utom namnet Getmynta för växten i fråga. 



40. Cliuopodinm. Det är strängt taget icke riktigt att anföra 

 Franck såsom auktor till Dosta, ty hos honom och Tillandz är namnet 

 Hvirfveldosta. Bromelius har jämte detta namn äfven ;>vild Dosta 

 den större>>, hvarför jag anfört honom såsom auktor. 



41. Ajii^a. E. Fries har för släktet nybildat namnet Blasuga. 

 Folkets namn på A. pyramidalis kan icke användas, och de öfriga 

 arterna sakna namn i folkspråket. Jag har här fört Blåsuga såsom 

 artnamn till A. genevensis, som ju framför de andra utmärker sig 

 genom blommornas vackra blåa färg. 



42. Scutellaria. Ehuru namnet Frossört först förekommer i 

 sådan form hos Bromelius, tinnes ett liktydigt namn hos Franck, som 

 har Feberört. 



43. Leonurus. Alla författare före E. Fries, bland dem äfven 

 Linné, hafva för denna växt namnet Bonässla, men Fries säger sig 

 endast hafva hört detta tilläggas. 



44. Ballota. Förmodligen användes namnet för båda. Hj ärt- 

 stilla är af Fries bildadt efter de äldre författarnes Hjärtesprångsgräs, 

 och sedan detta namn nu användts i våra floror, torde det af oppor- 

 tunitetshänsyn vara bäst att behålla det. De äldre författarne (Franck, 

 Eudbeck) hafva Asknässla för Ballota (»Mamibium niprum /(etidum»). 



45. Galeobdolon. Då E. Fries (Bot. Utfl. 3)' för detta släkte 

 nybildar Gulsuga och därvid citerar Bromelius: ;.Sugeblomster eller 

 Blindnässla med gul blomma», så begår han påtagligen ett misstag. 

 Ty Lamium luteum hos Bromelius kan omöjligen vara Galeohdolon. 

 Detta inses dels däraf, att den sistnämnda icke finnes vid Göteborg, 

 dels af de andra svenska namn, som af Bromelius anföras. Hos 

 honom heter det ordagrant: »Kålnässla, Blindnässla med gul blomma, 

 Sugeblomster, Pipegräs>, hvaraf framgår att den åsyftade växten är 

 Galeopsis sqwciosa. Detta bevisas ytterligare däraf, att Linder upp- 

 tager y'Laiiihan ß. lutea, Kålnässla, Blindnässla med gula blommors- 

 frän Viksberg i Södermanland, där ej heller Galeohdolon förekommer. 



Naturligtvis hindrar detta icke, att man använder det af Fries 

 nybildade namnet. 



46. Myosotls. Linné uppfattade alla hos oss förekommande arter 

 såsom en enda, för hvilken han har namnet Förgätmigej. Det finnes 

 ej hos Franck eller Kud])eck, men väl hos Tillandz och Bromelius (hos 

 denne såsom Förgät mig icke). Akta Förgätmigej har jag hört redan 

 i min barndom, men har ej i den botaniska litteraturen sett namnet 

 upptaget förrän hos Krok & Almquist. 



