122 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 2. N:0 1. 



ej att rekorameudera. I första upplagan af siu flora har hau namnet 

 Aris, i andx'a upplagan Arahis och Glis, med A. Thaliana såsom 

 Berg-Glis, medan arten i tredje upplagan heter Berg-Arabis, ehuru 

 Glis fortfarande upptages såsom släktnamn och äfven användes af 

 Plartmau, tills E. Fries införde Backbränna. Såsom denne påpekat 

 bör Glis föras till Aethusa och alls icke till nägon korsblommig växt. 

 Då numera Turritis, hvars svenska namn är Rockentraf, ofta 

 förenas med Arahis, torde arterna af det senare släktet äfven kunna 

 erhålla namn i sammansättning med -traf, hellre än att med »normal- 

 förteckningen^) införa ett norskt, för allmäuheten obegripligt namn. 

 Lindman har i*edan åt Arahis alpina gifvit namnet Fjälltraf. 



145. Cardaniiue. Då C. j^ratensis benämnes Ängskrasse, torde 

 det vara riktigast att den äfven storblommiga C. amara har ett namn, 

 hvari -krasse ingår, såsom det af Linné anförda Bäckkrasse, medan 

 de småblommiga arterna benämnas -bräsma. Antagligen är »JVastur- 

 tiiim aquaticiim, Stor bredbladig Yattenkrasse» hos Bro melius Carda- 

 mine amara och icke hvad som nu kallas Nasturtium aqiiaticuni, 

 som ju icke förekommer i Göteborgstrakten. Samma författares JV. 

 aqitaticum minuf: torde vara (\irdaniine hirsuta (Se Linné. Species 

 plantarum under denna art). 



146. Barbaren. Vinterkrasse är hos alla äldre författare (äfven 

 Linné) namnet på detta släkte, detta enligt E. Fries emedan en art 

 eller form fordom odlades och användes såsom krasse. Det användes 

 af Lilja (1870) och Xyman (1871) ännu sedan E. Fries infört det 

 onekligen betecknande iiamnet Sommargyllen, hvilket i senare upp- 

 lagor af Hartmans flora o. s. v. blifvit accepteradt och nu torde vara 

 vanligt. 



147. Nastui'tium. Den hvitbloraraiga A"^. aquaticuin kallades af 

 Linné Källkrasse, i analogi därmed att de storblommiga Cardamine- 

 arterna äfven hafva namn i förening med -krasse. Däremot torde 

 det, såsom E. Fries framhållit, icke vara lämpligt att benämna de 

 gulblommiga arterna med namn på -krasse, i all sj'^nnerliet som ett 

 annat namn redan finnes, nämligen Vattensenap, livilket hos Franck 

 är namnet på Eruco. aquatiea, II!, palustri aipiat. Bromelius har 

 för sin y>Eruca aquatica, Lilla krypande Vattensenap», såsom synonym 

 E. sijlv. repens flosculo ]>ari'o luteo, hvarför härmed torde afses N. 

 silvestre. Sedan Vatteusenap återupplifvals af Fries, har det användts 

 af Gosselman, Lilja, Thedenius, hvarjärate Xyman för N. palustre 

 har det själfständiga namnet Kärrsenap, som af Krok i^ Almquist er- 

 satts med det mera korrekta Sumpsenap. 



148. Coohlearia. Då det egentligen är C. ojficinalis, som an- 

 vändts mot skörbjugg, torde namnet Skörbjuggsört böra reserveras 

 för denna art ensamt. För de öfriga kan däremot användas Skedört, 



honom kallas Bärgkrasse, Lilla Springkornsört. Bland synonymerna upptagas 

 äfven Carda))iinr inipatiens. ocli af synouvmerna i Linnés Fl. svec, jämförda 

 med dem hos Bromelius. är det sannolikt, att det är den växt. som fortfarande 

 går under sistnämnda latinska namn. Då denna nu kallas Lundbräsma, kan 

 Bergkrasse läm])ligen bibehållas för I. (Teesdalia) vndicaidis vid sidan af 

 det af Krok & Almquist föreslagna, onekligen ännu bättre Sandkrasse. 



