128 ARKIV FÖR BOTANIK. 13ANI) 2. N:0 1. 



IGl. Adonis. E. Fries, som (Bot. Utfl. 3) i likhet med Hartman 

 för detta släkte använde namnet Kastlöser, föredrog sedermera (Kritisk 

 ordbok) det latinska namnet såsom svenskt, därmed följande Liljeblad. 



165. Thaliotrum. Namnet Ängsruta härleder sig från de äldre 

 författar nes Ruta pratensis. 



166. Aqiiilegia. Linné och de äldre författarne skrefvo Akerleya. 

 166 a. Ceratophjlluin. Knligt K. Fries (Bot. Utfl. :;) sknlle 



Bromelius kalla denna växt Hornaktig Hanefot, på grund »af jämförelse 

 med Batraclihum. Detta är dock ett misstag, ty Bromelius har dels 

 »MillefoUwn aquaticum (foUis abrotani, ranunculi ßore cO capi- 

 tulo, C. B.), Vattuhanefot med Abroddsblad, Vattufenkål med hvit 

 blomma», dels »MillefoUwn aqicaticum cornutum C. B., Hornaktig 

 Vattuhanefot). Den förra är enligt Linnés Species plant, synonym 

 med dennes Ranunculus aquatilis y., den senare, den af E. Fries 

 åsyftade, med Ran. aquat. ß. och sålunda äfven den en Batrachium. 

 Enligt Hartmans flora (ll:te nppl.) är C. demersum Acke för utg. 

 bekant från Västergötland och Bohuslän», hvarföre arten sålunda icke 

 kan väntas förekomma hos Bromelius. 



Släktets svenska namn hos Liljeblad var Flohår, som äfven an- 

 vändes af Hartman, tills E. Fries införde det nybildade Hornsärf. 

 Nyman kallade växten först Hornblada, men använde sedan Hornsärf. 



167. Nyiuphaea. Namnet Näckros har först relativt sent arbetat 

 «ig fram. Det linnes hvarken hos Franck, Tillandz, Palmberg eller 

 Kudbeck, som ha Näckblad, Sjöblad, Sjöliljor o. s. v., men Bromelius 

 har äfven Sjöroser och -vNäckeroser med full hvit blomma». Linder, 

 «om annars ofta följer Bromelius, har endast Näckblad och Ablad. 

 Linné har såsom svenskt namn för iV. alba Sjöblad, men anför så- 

 som provinsnamn från Medelpad Kiärn-roser [Tjärnroser]. Liljeblad 

 har i första upplagan af sin flora såsom svenskt släktnanm Neckblad 

 samt vid sidan däraf, med mindre stil, Neckrosor, i de båda följande 

 upplagorna skrifves däremot endast Näckros såsom släktnamn, men 

 vid sidan af Hvit Näckros ställes dock äfven Sjöblad. 



168. Silene. Glim för detta släkte är af E. Fries infördt från 

 norskan, emedan svenska namn saknats utom för »S. venosa, som på 

 Gottland kallas Tarald. Detta namn kunde naturligtvis användas så- 

 som släktnamn, men antages afse arterna med uppblåst blomfoder, 

 hvarföre äfven S. mao^itima är att diträkna, såsom äfven Gossel inau 

 och E. Fries gjort. 



Af öfriga arter torde S. rupestris vara Bromelii Lychnis mon- 

 tana minima fl. albo, »Små hvita Bergsnejlikor», ett ganska be- 

 tecknande namn. 



De Liljebladska släktnamnen Äggling och Silén äro naturligtvis 

 oanvändbara. 



169. Melandriuin. Lychnis sylvestris hos Bromelius, med syno- 

 nymerna L. perennis ß. rubro Rudb. och Ocymasti'um rubrum Tab. 

 samt med det svenska namnet Röda Skogsnejlikor, är hvad vi nu kalla 

 MelanJrium rubrum. Hos Rudbeck är det svenska namnet Röda 

 Skogsrosor. Antagligen är L. sylvestris lati folia caulicuUs \_caliculis~\ 

 turgidis striatis hos Bromelius, med synonymet L. per. sylv. flore 



