lo2 ARKIV FÖR BOTANIK. RAND 2. N:<) 1. 



medan «S. annuus har namnet Tandgväs. »BOuderna bota tandvärk 

 med ångan af dess decokt in i munnen dragen», säger H., hvilket är 

 en rimligare förklaring öfver namnet än den, som lämnas af Nyman, 

 enligt hvilken det skulle komma däraf, att de slutligen hårdnade blom- 

 morna med sina uddar nästan likna tänder. I.iljeblad har Knafvel 

 som släktnamn. 



1S3. Aniaraiitus. Heter hos Franck, Tillandz och Rudbeok Kär- 

 leksblomma samt äfven Tusenskön och Sammetsblomma. Hofl'berg har 

 det försvenskade namnet Amarant, som äfven återkommer hos Lilje- 

 blad och senare förf. 



184. Chcnopodiuiii, Blituin och Åtriplex. Enligt E, Fries (Bot. 

 Utfl. 3) skulle riksspråkets namn på Chenopodium vara Meli och 

 Mellre, och skulle dessa namn äfven finnas hos Franck. Förmodligen 

 är Franck här en misskrifning för Linné, som har dessa båda namn 

 för C. album, medan jag ej kunnat finna dem hos Franck. För C. 

 viride har Linné Mjölgräs, för C. rubrum Svinmolla, för C. Bonus 

 Henricus Lungrot, Mjölkrot, för C. Vulvaria Stäggan. 



Vidare uppgifves af Fries, att Blitum. af Franck kallas Vild 

 Molla samt att B. rubrum kallas Mall, Rödmolla af Tillandz ocli 

 Hartman. Vild Målle användes af Franck för Åtriplex sylvestris, 

 som enligt Linnés Fl. svec. är Chenop. album (möjl. äfven andra 

 Chenopodiuin-avter). Franck har för Blitum och B. indicum, med 

 hvilka möjligen afses Amarantus (?), »Wijdh Mall», så äfven Rudbeck, 

 som skrifver omväxlande Wijdmålla och WidmoUa. Afven Tillandz 

 upptager Wijdh Målle vid Biltum. Mall har jag icke kunnat finna. 

 Röd Malla hos Tillandz för Atriplcx rubra afser antagligen A. lior- 

 tensis 'p rubra, ty samma namn förekommer jämte Gai'd Mälle hos 

 Franck för A. rubra liortensis. (Mälle är här troligen tryckfel, ty 

 i första upplagan står Gårdhraålle). Äfven Hoffberg upptager Röd 

 Molla för A. hortensis var. rubra, likaså Liljeblad. I femte upp- 

 lagan af sin flora använder Hartman Rödmålla såsom släktnamn för 

 Blitum. 



För Åtriplex uppger Fries Molla såsom förekommande hos Franck, 

 Tillandz och Broraelius, hvarjämte Tillandz uppgifves hafva Gåsefot. 

 Den växt, »Atripl. s. jyes. anserinus-^, för hvilken sist anföx'da namn 

 användes, är dock ingen Åtriplex, utan, såsom af Linnés Fl. svec. 

 framgår, Chenopodium rubrum. Rörande ursprunget till namnet 

 Gåsfot, som i Tyskland än i dag användes för Chenopod., upplyser Taber- 

 nsemontanus, att det beror på bladens — icke »fruktfodrets» — form, i det 

 att dessa äro »rings umher mit spitzigen Kerti'en ausgeschnitten in Ge- 

 stalt eines Gänsfuss>. Växten kallas äfven »Säutod, dievveil die Sau 

 davon sterben^. Däraf är dot svenska Svindöda öfversättning. 



Att Molla, såsom Fries säger, af de anförda författarne användes 

 för Åtriplex är riktigt, men hufvudsakligen afsågs dock därmed olika 

 arter af Chenopodium. Franck har sålunda A. rubra hortensis, Röd- 

 målla, Gårdsmälla(-mälla?), A. sj/lvestris, VildmåUa, A. canina, Bo- 

 nus Henricus, God Hindrich, Stolts Hindrich, Svinmålla, Hundraålla, 

 A. latifolia, Chenopodium, Pes anserinus o. s. v. Gåsfot, Svindöda, 

 samt Åtriplex olida, hircina, vulvaria, Illaluktande Malla. Af alla 



