152 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 2. N:0 1. 



dock bai' prioritet och växten äfven förekommer på stränder, torde 

 det gärna kunna bibehållas. 



271. Filicales. Ehuru det kan anses något iukonsekvent, att jag 

 för kärlkryptoga merna äfven upptager namn på serier eller under- 

 klasser, då sä icke skett i fråga om fanerogamerna, torde dock detta 

 kunna anses lämpligt, pä grund af den stora olikhet i yttre utseende, 

 som mellan växterna i de olika serierna är för handen. Jag har 

 emellertid i fråga om Englers indelning af Filicales, särskildt på 

 uppmaning af professor Wittrock, vidtagit den förändringen, att Vatten- 

 ormbunkarna, som jag följaktligen kallat Hydropteridales, upptagits 

 såsom en särskild serie och ej blott som en underserie af Filicales 

 leptosporangiatce. Dä den andra underserien af dessa {Eufilicinecé) 

 följaktligen såsom ensam kvarstående blir likvärdig med seiien, har 

 jag kallat denna Eufilicales eller Egentliga Ormbunkar. Om man 

 kallar Marattialcs, af hvilka vår flora ju icke har någon represen- 

 tant, Stipelormbunkar, sä skulle klassen Filicales enligt denna indel- 

 ning bestå af följande serier eller underklasser: 



Vattenormbunkar {H adropteridales), 

 Låsgräsormbunkar (Ophioglossales), 

 Stipelormbunkar (Marattiales), 

 Egentliga Ormbunkar (Fu filicales). 



272. Pilularia. Kallades af Liljeblad Kloting, af Hartman Klot- 

 gräs, hvilket senare, särdeles lämpliga namn dock sedermera ersattes 

 af det af E. Fries nybildade Furgräs. Fries säger härom (Bot. Utfl. 

 3): »En tillfällig benämning 'Fura på tråd' syntes mig så träffande 

 att jag upptagit den>. Mig förefaller det dock, som vore Klotgräs, 

 hvilket ju äfven har prioritet, obetingadt att föredraga. 



273. Botrychium. Ända från Franck kallades hithörande växter 

 Låsgräs (F. har äfven Fj ättergräs och Månruta, det senare efter 

 tyskan), tills E. Fries (Bot. Utfl. 3) införde Läsbräken. Dock an- 

 vändes Låsgräs ännu i elfte upplagan (1879) af Hartmans flora och 

 ersattes först i den tolfte (1889) med Läsbräken. I fråga om ur- 

 sprunget till namnet Låsgräs säger Retzius (Fl. recon.): »Fi'öredningens 

 något nära likhet med vissa slags nycklar, har utan tvifvel gifvit an- 

 ledning till svenska namnet». 



274. Opliioglossum. E. Fries anför för denna växt (Bot. Utfl. 

 3) Ormtunga såsom förekommande hos Tillandz, men namnet finnes 

 redan hos Franck, i första upplagan vid Ophioglossum, i den andra 

 vid det därmed synonyma Lingua serpentina. Linné anför Läke- 

 tunga såsom provinsnamn från Gottland, och detta föredrages af E. 

 Fries framför Ormtunga, hvilket senare däremot auvändts af Lilje- 

 blad. Hartmans sedan äter förkastade Ormskalle kan ej sägas vara 

 lyckadt; Taberna^montanus uppgifver uttryckligen, att den fruktifika- 

 tiva skifvan »gleich einem Xaterzünglcin ist», hvadan det än i dag 

 använda tyska namnet Natterzunge. Lilja har Tungbräken. Mig 

 synes, att de tvenne först anförda namnen äro lika goda, hvarföre 

 jag upptagit båda. 



275. Osmunda. Linné anför Safsabuske såsom växtens namn i 

 Småland. Hartman har enbart Safsa, E. Fries, som antager, att 



