ARKIY FÖR BOTANIK. 



BAND 2. N:o 3. 



En studie öfver Jungfruns fanerogamvegetation. 



Af 

 JOHAN ERIKSON. 



Meddelad den 13. Januari 1904 af V. Wittrock och A. G. Nathobst. 



Ungefär midt i Kalmar sund, något närmare det öländ- 

 ska landet, skjuter den egendomliga granitkulle upp, som fått 

 namnen Jungfrun och Blåkulla. Den utgör en s. k. horst, hvil- 

 ken kvarstår, sedan berglagren rundt omkring ha sjunkit i 

 djupet. Den lilla klippön utöfvar en verklig lockelse på ens 

 sinne, när man ser den från det öländska eller småländska 

 landet, blåtonande och formregelbunden, stiga upp ur vattnet. 

 Linné lät på sin öländska resa förmå sig att göra en afstic- 

 kare ut till Jungfrun — det var den 15 juni 1741. Han 

 företog sig härvid att anteckna alla de växter, som han fann 

 på ön; som han själf säger: »Växterna, som i Blåkulla före- 

 komma, wil jag här upräkna, at Botanici mage hafva en 

 säker Flora här öfver.» Det var af intresse att jämföra 

 denna Linnés växtlista med vegetationens nuvarande samman- 

 sättning. Detta har varit hufvudmotivet till mina tvenne 

 besök på ön den 7 och S juni 1903 och den 29 och 30 juni 

 1902. — Jag vill nu först meddela Linnés växtlista jämte 

 synonymer. Namnen på de af mig återfunna växterna äro 

 tryckta med kursiv stil. Nomenklaturen är densamma som 

 i Neumans och Ahlpvengrens Sveriges flora. För fullständig- 

 hetens skull meddelas äfven synonymerna till de få krypto- 

 gamer, naturligtvis en försvinnande bråkdel af de på ön be- 

 fintliga, som anföras af Linné. Såsom af listan synes, har 



Arkiv för botanik. Band 2. .V;o 3. 1 



