A. (t. nathorst. svenska växtnamn. 5. ii 



par. iiiyrra, kaiiel, lakrits, skärsöta, ingefära o. s. v. De af 

 ])iig antecknade namnen hafva sedermera iämförts med K. F. 

 SöDERWALLS ordbok öfver medeltidsspråket, hvaraf hittills 21 

 häften (Lund 1.S84 — 190o) utkommit, men hvaraf ännu slutet 

 af u samt följande bokstäfver återstå. 



Den nedan meddelade listan upptager i alfabetisk ordning 

 namnen på de växter, som antecknats och som ansetts böra 

 medtagas. Namnen anföras, där så kan ske, med nutidens 

 skrifsätt och medeltidsnamnet inom parentes; när ingen pa- 

 rentes förekommer, var skrifsättet lika. Då staf ningen af de 

 medeltida namnen ständigt varierar, har jag följt Söderwalls 

 ordbok och anfört namnet med det i denna i första rummet 

 accepterade staf sättet. I fråga om de medeltida namn, som 

 ännu icke äro publicerade hos Söderwall, har jag följt det 

 ställe, där anteckningen gjorts. Professor Söderwall har 

 dessutom skriftligen meddelat mig åtskilliga upplysningar, 

 för hvilka jag anhåller att få uttrycka min hjärtliga tack- 

 sägelse. Afven till biblioteksamanuensen dr R. Geete står 

 jag i förbindelse för åtskilliga i språkligt hänseende lämnade 

 meddelanden. 



I fråga om tolkningen af hvilka växter, som med nam- 

 nen sannolikt afses, möter i somliga fall ingen svårighet, 

 medan man i andra icke kan komma till full visshet. Det 

 heter ju oftast blott, att bladen eller roten o. s. v. af den 

 eller den namngifna växten skola användas sa eller så. Jag 

 har i förteckningen nöjt mig med att anföra den mening, 

 som uttalats af Söderwall, från hvilken jag blott i ett par 

 fall haft anledning att hysa afvikande åsikt. Svårigheterna 

 (■)kas därigenom, att namnen icke alltid användas för samma 

 växter som nu. Såsom redan E. Fries påpekat, var Märke 

 i äldre tider namnet på Apinm fjraveoleiis, nu kallad Selleri 

 (se härom längre fram vid Palmberg), medan det förra nam- 

 net nu öfvergått till Smm (Vattenmärke). Däremot torde 

 det efter Fristedts uppgift till Franckenii Botanologia (se 

 längre fram) icke. såsom E. Fries antagit, varit fallet, att 

 de äldre författarnes Odört öfvergått från Cicuta till Conium 

 macidafiun. Åtminstone identifierar Fristedt >.Cicuta, Odört» 

 hos Franck med Conium, medan dennes »Cicuta palustris, 

 Vattenodört>> anses vara den verkliga Ciciita v I rosa. Spräng- 

 örten. Detta bekräftas af Linnés Fl. svecica, i hvilken »Ci- 

 cuta palustris & aquatica Franck. spec. 10:. anföres såsom 



