8 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND '2. N:0 0. 



imderbKrt helande egenskaper man i forna tider tillade väx- 

 ten, framgår af en i samma kapitel lämnad saga, som 

 här meddelas i sammandrag: Avicenna iakttog huru en orm, 

 som blifvit krossad af vagnshjul och hästfötter, fann ett gro- 

 blad och åt däraf. Sedan ormen väl tuggat det, göt den 

 saliven i sitt sär, kröp hit och dit i gräset och vardt läkt. 

 Avicenna blef mycket förundrad och sade: »du må väl heta 

 groblad, ty det som är sönderslitet och dödt gör du genom 

 din makt friskt och lef vande !^ Jfr Yägbreda. 



Gråbo (gråbo). 



Gräslök (greslöker, grislöker); Allium oleraceKniY eller 

 A. Scornäoprasum? S. 



Grönkål (grönkal). 



Gårdkummin (gardhkomin): Carum Carvi. S. 



Gårdkål (gardhkal); odlad kål i motsats mot vild. S. 



Gäil. Antogs af Söderwall möjligen afse Gnaphalium 

 arcnarium. Emellertid må anmärkas, att Franck har Geil 

 såsom svenskt namn för Genista, och då texten i läkeboken 

 2 på afsedda ställe har följande lydelse: : Venusta est quedam 

 herba (jue wlgariter dicitur gäil et crescit in antiqua terra 

 et in agris desolatis», torde man kunna ifrågasätta, om 

 ej Venusta bör läsas Genista. Professor S. gillar denna 

 tolkning. 



Gökört (göks yrt); Nyckelblomster. S. 



Hafre. 



Hakört (hakyrt); Didamnns alhiis. S. 



Hagtorn (haghthorn), Hampa. Hassel (liasl, häsle), Has- 

 selört (häsle yrt). 



Helgbär (helaghbär); Snlainoi/ Dulcamara? eller S. nifi- 

 rum? S. 



Hirs. 



Hjorttunga (hiorta tunga); Scolopcuch-iuni ofßciiiarnm. S. 



Hjärtans fröjd (hiärtans frydh); Mdissa officinalis? eller 

 3IeitfJta safir <(? S. 



Humle (humble). 



Hundtunga (hunda tunga). Cynoijlossmu officiuale? S. 

 Söderwall förmodar, att den Hundtunga, som i Lb 6 fö- 

 res till Lactuca, möjligen kan afse Taraxacwn, men det 

 är kanske lika sannolikt, att namnet kommit på orätt plats. 



