26 ARKIV FÖR BOTANIK. BAXD 2. N:0 9. 



Strödda anteckning-ar. 



Utom förut anförda arbeten frän äldre tid har jag ge- 

 nomgått en del andra af senare datum, af hvilka här några 

 må anföras. Läroverksadjunkten Th. Krok har benäget fäst 

 min uppmärksamhet därpå, att i C. U. Ekströms »Beskrifning 

 öfver Mörkö socken i Södermanland:, Stockholm 1828, svenska 

 växtnamn äro anförda vid många af de uppräknade arterna. 

 Här må nämnas, att författaren skrifver Timothei (jfr Sv. Växt- 

 namn. 3, p. 143) samt att han har Backnejlika för Diantlms 

 deltoiäes och Rödmålla för Chenopodiiim rubrum. Af lokal- 

 namn må nämnas Röbo för Rumex crispus, Mjösjökål för Me- 

 nyanthes, Sisdugräs för Nardus, Kikbär för Paris, Yiärn för 

 Vicia Cracca. 



Professor Tegnér har fäst min uppmärksamhet på 

 litteraturen öfver det s. k. »blomsterspråket», där ett och 

 annat namn tilläfvent^^rs torde stå att finna. Denna lit- 

 teratur torde likvisst vara så aflägsen frän vårt egent- 

 liga ändamål, att den i allmänhet må kunna förbigås. 

 Emellertid må här anmärkas, att jag i ett af de af sedda ar- 

 betena, Blomsterspråket af Wilhelmina» [Stålberg], Stock- 

 holm 184o, antecknat Gräsnejlika (Ärmeria eJoufjata), som där 

 förekommer tidigare än hos E. Fries (Bot. Utfl. 3); det är 

 väl sannolikt, att författarinnan tagit det ur något annat 

 arbete. Rulms odoratus, som nu kallas Rosenhallon, upptages 

 såsom Hallonros. Det är ju möjligt, att äfven andra arbeten 

 af samma slag kunna innehålla något eller några namn att 

 anteckna, men jag har ej ansett mig böra offra tid på denna 

 utväxt från den botaniska litteraturen. 



J. PoNTÉNS »Flora eller örtbok för allmänheten», Jönkö- 

 ping 1847, upptager oftast flera svenska namn vid de arter, 

 som anföras, och torde hafva intresse för samlandet af syno- 

 nymer. Här må nämnas, att förf. använder det äldre Oxöron 

 {FtdsatiUa imh/aris) i st. f. Linnés Backsippa, som dock äf- 

 ven anföres bland synonymerna. Äfven »Svensk Ortbok» af 

 C. Roselli (2:dra uppl.), Stockholm 1869, torde innehålla ett 

 och annat för samlaren. Näfva användes här oriktigt för 

 Polygonum (se härom den af E. Fries lämnade utredningen), 

 och ett fåtal försvenskade latinska namn upptagas, t. ex. Latir 

 {Lathy rus), Nefta {Nepeta). Sedum Telephhim kallas Kål- 



