2S ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 2. N:0 1). 



nius, ehuru denne icke af dem citeras. Gosselman säger sig 

 i förordet till sitt arbete ha bildat artnamnen med ledning 

 af de i Linnés, Retzius' och Liljeblads floror upptagna, hvar- 

 efter listan på desamma granskats af E. Fries. De af denne 

 gillade eller föreslagna naranen> hafva därpå offentliggjorts. 

 Man kunde sålunda tänka sig, att E. Fries skulle hämtat en 

 del namn hos Alcenius, ty det är knappast troligt, att han 

 eller Gosselman, oberoende af denne, skulle bildat så många^ 

 öfverensstämmande namn. Detsamma kan gälla om Nyman, som 

 ej heller upptager Alcenius bland de författare, som citeras vid 

 arbetets slut. Vare med denna fråga huru som helst, de namn, 

 som hos Alcenius först förekomma, måste naturligtvis anses 

 vara gifna af honom. Af hans öfriga, icke identiska namn 

 är det äfven några, som torde kunna anses lika goda som 

 de senare bildade, t. ex. Sanddådra hos Alcenius i st. f. Vild- 

 dådra, Fetdådra för Oljedådra, Gultåtel för Strandtåtel, Lukt- 

 hven för Sötgräs, Dvärgnate för Smånate. 



Innan jag öfvergår till den komplettering af den sven- 

 ska nomenklaturen, som genom de studier, för hvilka här 

 redogjorts, blifvit möjlig, må äfven några tillägg till förut 

 gjorda anmärkningar här finna sin plats. 



För frågan om användningen af samma namn på hela 

 växten och dess frukter (jfr Sv. Växtnamn, 1, p. 69) torde 

 följande citat ur Linnés Skånska resa (p. 282) ha sitt in« 

 tresse: »Trädskolan var vidlyftig af allehanda slags Aplen, 

 Päron, Qvitten, Valnötter, Hästkastanjer, Alm och Lindar, 

 hvilka föryttrades at dem, som voro hågade för trädgårdar. 

 Persikor, Aprikoser och Vinrankor voro uppdragna vid plan- 

 ken.» Här användas följaktligen Äpplen, Päron. Valnötter, 

 Persikor och Aprikoser för de unga träden. i 



Med anledning däraf, att enligt E. Fries ingen författare 

 före Linné skulle användt namnet Vass för Phr a gmites,h.SiY j-dg 

 förut påpekat, att det dock finnes för denna i Rudbeckarnes 

 Campi Elysii. Det hade kunnat tillfogas, att namnet äfven an- 

 vändes för många af de arter, som de upptaga under Juncus 

 och Arundo. Det förekommer för öfrigt redan hos Franck vid 

 Juncus, Scirpus», som enligt Fristedt afser Juncus conglo- 

 ineratus (och väl dessutom vass- och säfliknande växter i all- 

 mänhet). Till undvikande af missförstånd torde vidare böra 

 påpekas, att Starr hos Franck och Tillandz äfven användes 

 för Carex jämte för Sjiaryanium. Det är väl likheten mel- 



