94 



ombilda sig till ståndare och blomman således blifva tvåkönad, eller 

 tvärtom en del ståndare uti en hanblomma blifva ombildade till pi- 

 stiller; vid denna ombildning måste naturligen alltid ett mellanstadium 

 passeras, då könsorganet är mer eller mindre rudimentärt. Man har 

 ärVen exempel derpå, att växter med enkönade blommor genom od- 

 ling öfvergå till tvåkönade. Fragaria elatior har i vildt tillstånd 

 lian- och honkön på olika stånd (kallades äfven derföre af Duchesne 

 dioica); men Lindley l lyckades genom odling frambringa herma- 

 frodita individer, hvaraf slutligen erhölls en varietet med konstant 

 tvåkönade blommor. Hooker 2 iakttog, att ett individ af den eljest 

 monoecistiska Begonia frigida, hvilket odlades i Kew, utom van- 

 liga han- och honblommor bar andra, hvilka voro hermafrodita. 

 Det anförda kan måhända vara nog att visa, att en utveckling från 

 diklini till monoklini är möjlig. 



Yi vilja i korthet sammanfatta det hufvudsakliga af nu gjorda 

 undersökningar öfver de fanerogama könsanordningarna. 



De fanerogama växterna äro normalt försedda med kasmogama 

 blommor eller blommor, hvilka öppna sig och således kunna korsas 

 med annat individ. Agenten, som härför är verksam, kan vara vind 

 eller insekter. 



När möjligheten till befruktning med fremmande pollen är ute- 

 sluten, erhålla fanerogamerna kleistogama blommor eller blommor, 

 som icke öppna sig; de befrakta sig då sjelfva inom slutet hy lie. 



Hos de kasmogama blommorna är homoklin pollination dels 

 omöjlig (enkönade), dels förhindrad (diko- och herkogama), dels 

 försvårad (heterostyla), dels icke försvarad (homostyla); heteroklin 

 pollination är hos alla i lika hög grad möjlig. 



Fremmande pollen är pra?potent framför eget. Korsning med 

 annat individ är således hos alla det vanliga sättet for könsfort- 

 plantning. 



1 'Gaxdener'8 Chroii/ 1847 p. 539 (enligt Darwin). 



2 'Gardener'8 Chron. 1 1860 p. 190 (enligt Darwin). 



