122 



øverste Zone, og desuden frembyder den Fordel, »t de hvide 

 Balanskaller giver et paa Afstand synligt Punkt at nivellere til 

 eller at fotografere. 



Skønt jeg ikke havde Tid til at skænke Havalgerne videre 

 Opmærksomhed og heller ikke var forsynet med Redskaber til 

 Skrabning, skal jeg kortelig resumere mine Iagttagelser om 

 denne Vegetation. 



I sit bekendte og fortjenstfulde Arbejde «0m Algevegeta- 

 tionen ved Grønlands Kyster^ (Meddelelser om Grønland XX) siger 

 Kolderup Rosen vinge p. 132 om Kystens Beskaffenhed bl. a. : 



«Angaaende Trapfjældene i Disko-Partiet har jeg for faa 

 "Iagttagelser til at udtale noget bestemt; jeg skal kun anføre, 

 oat det var mig paafaldende i Indløbet til Godhavns Havn at 

 <i træffe store, nøgne Klippeflader i den øvre sublitorale Region. 

 "Deres Nøgenhed skyldes maaske den glatte Overflade." 



Denne Iagttagelse kan jeg fuldt ud bekræfte, men den siger 

 intet om Trapklippernes Vegetation, idet der her maa have ind- 

 sneget sig en Hukommelsesfejl hos Forfatteren. Alle Kyst- 

 klipper omkring Godhavns Havn og Indsejlingen til den er 

 nemlig ren Gnejs (se f. Eks. Rinks Specialkort i "De danske 

 Handelsdistrikter i Nordgrønland I» samt Figuren p. 105 i 

 Nordenskiold: Den andra Dicksonska Expeditionen till Gron- 

 land (Stockholm 1885). 



I Almindelighed gælder det for Diskos Vedkommende, at 

 de mesozoiske Lag som oftest danner en lav Forstrand af For- 

 vitringsprodukter. Grus, Sand eller Ler, eller ogsaa ligger der 

 Moræneaflejringer helt ud til Kysten, men i hægge Tilfælde 

 bliver der kun ringe eller slet ingen Betingelser for den li to- 

 rate Algerigdom, derimod er den sublitorale Region sikkert 

 vel udviklet overalt. Naar vi i stille Vejr sejlede langs Diskos 

 Sydkyst, hvor jo dog Kulformationens Sand overalt danner flade 

 Kyster, saa kunde man altid se Klippeblokke nede under sig — 

 Konebaade sejler, som bekendt, helst nær inde under Land — , 

 der var tæt bevoksede med store Laminarier, Agarum o. s. v. 



