101 



I et Foredrag i Botanisk Forening Vinteren 1900 — 01 liar 

 jeg henledt Opmærksomheden paa, at vi i høj Grad savner 

 Oplysninger om den plantebærende Jordbunds Indhold af Næ- 

 ringsstotier, saavel i Grønhmd som i andre arktiske Egne. Af 

 ganske særlig Interesse vil det være at efterspore Planternes 

 Kvælstofkilde, thi i alt Fald i Grønland er der aldrig paavist 

 Nitrater i Grundfjældet. Nu har ganske vist H. Hesselman 

 i nyeste Tid paavist, at et stort Antal arktiske og højnordiske 

 Planter bærer Mykorrhizer (Bih. K. Sv.Vet. Ak. Forhandl. 26, 1900), 

 og det er sandsynligt, at der er langt flere endnu, men der 

 bliver dog rimeligvis et ret stort Antal tilbage, hvem Adgangen 

 til det organisk bundne Kvælstof ikke staar aaben. Spørgs- 

 maalet bliver da, om der i arktiske Egne som andetsteds sker 

 en Binding af Atmosfærens frie Kvælstof ved Hjælp af Mikro- 

 organismer (hvad jeg anser for rimeligt) og ved de stille elek- 

 triske Udladninger. Spørgsmaalet vil formodentlig blive søgt 

 løst, dels ad bakteriologisk Vej ved Hr. Dr. Deichmann, dels 

 ved Jordbundsanalyser ved Hr. Mag. Krujuse, der bægge for 

 Øjeblikket opholder sig i Grønland. 



Om de andre Plantenæringsstoffers Tilstedeværelse i Bun- 

 den kan man for Diskos Trapegnes Vedkommende til Dels gøre 

 sig et Begreb ved at betragte de talrige Analyser paa Basalten, 

 der er foretagne, samt ved at holde sig de Erfaringer for Øje, 

 man andet Steds har gjort over Basaltens og Gnejsens indbyrdes 

 forskellige Værdi som Næringsbund for Planter. Skønt Ana- 

 lyserne er foretagne med andre Formaal for Øje, saa viser de 

 dog tydeligt, at Basalten er rig paa Kalk (8—12 pCt.) og Mag- 

 nesia (5— 9pCt.); Kaii- og Natronindholdet tilsammen ligger 

 mellem 2 — o pCt. Sulfater og Fosfater er som Regel ikke an- 

 givne i Basalten, men vel i Jærnet, og enkelte Steder er der 

 endog Gipsaflejringer (Tarajungitsok) , hvor dog maaske Svovlet 

 stammer fra organisk Substans. Med Hensyn til Fosfater, da 

 er der jo altid nogen Apatit i enhver Bjærgart, og navnlig maa 



