100 



den er bevokset, og Forlandet er bredt. Paa den anden Side 

 derimod sker der Fjældskred hver varm Sommerdag ; Fjældets 

 Side er stejl, Urerne ved dets Fod store og uden Vegetation. 

 Forlandet er smalt. Fjældenes Toppe er flade Plateauer. Basalt- 

 bunden er meget permeabel for Vand og derfor tør; Tufbunden 

 derimod er vandstansende og fugtig. 



Ved Vejrsmulring og Forvitring danner Basalten groft og 

 fint sammenblandet, rødbrunt Grus med skarpkantede Korn. Ved 

 Bræernes Erosion dannes fint, rødligt, men ret magert Ler. Ved 

 Tuffens Forvitring dannes ensartet groft Sand, der som Regel 

 er sort, men hvis Farve paa Grund af talrige Olivinkorn kan 

 spille lidt i det grønlige. Dette Sand ses kun langs Stranden. 



Moræner findes i de fleste Dale og strækker sig ofte som 

 et tyndere eller tykkere Lag op ad Fjældskraaningerne. De er 

 til Dels dannede af de gamle Bjærgarters Bestanddele og frem- 

 træder som sand- og stenblandet, sædvanlig magert Ler. Hvor 

 Moræneiagene er nogenlunde tykke, er de frosne i ringe Dybde 

 hele Aaret igennem og derved altsaa vandstansende. 



Hævede Terrasser findes særlig talrigt langs Sydkysten, 

 men angives ogsaa paa andre Steder (se Kortet). De dannes, 

 i alt Fald i Overfladen, af stærkt rullede Strandsten, undertiden 

 kan der ogsaa være Sand imellem Stenene. 



Sandstrand findes overalt, hvor ikke Gnejs-, Basalt- eller 

 Tufklipper træder ud til Havet; inden for Trapomraadet er den 

 oftest smal, bredest i Nærheden af Tufklipper, men indenfor de 

 kulførende Dannelser opnaar den en anselig Udstrækning, 



Klitter findes der indenfor dette Omraade paa flere Steder 

 langs Vajgat; Klitrækkernes Retning er parallel med Kystens. 



Marskdannelse finder Sted i rolige Vige baade ved 

 Gnejs og Basalt samt indenfor opskyllede Sandrevler. 



Gødede Jordvolde findes i mindre Udstrækning ved alle 

 nuværende og gamle eskimoiske Bopladser. 



