195 



kun ind ad Fjorden kan det blæse, derimod ikke noget videre 

 ud, da Dalen jo ikke ligger i Fjordens Forlængelse. 



Hvor dybt G/^/cma-Stænglerne gaar ned i Dyndet, ved Jeg 

 ikke, da Bunden var altfor blød til, at man turde vove sig der 

 ud. Interessant vilde det have været at faa at vide, om Skud- 

 dene holdt sig længe i Dyndet eller snart raadnede, med andre 

 Ord, om der er noget Bakterieliv af nogen Betydning her, og 

 i det Hele taget at faa at vide, hvor rigt paa organisk Stof 

 saadant Dynd er. Dette Spørgsmaal vil man formodentlig her- 

 inde let kunne komme nærmere om Efteraaret, naar Fjorden 

 lige er frosset til. 



I økonomisk Henseende vilde denne «Marsk» være værdiløs. 

 Foruden det, at Bunden er utilgængelig, saa bhver den over- 

 jordiske Del af Græsset kun faa Tommer høj og næppe tæt nok 

 til, at noget græsædende Dyr kunde trives, endsige at der kunde 

 bjærges Hø af det. 



Saasnart Terrænet ved Glyceriaens Virksomhed er blevet 

 noget højnet, faar den Medbejlere til Pladsen. Først indfinder 

 sig Potentilla Egedii. Ogsaa den kan staa saa langt ude, at 

 den fuldstændigt dækkes af Højvande, og da blomstrer den heller 

 ikke, men formerer sig ved sine lange, traadfine Udløbere. Og- 

 saa den er rødlig, om end ikke saa stærkt som Græsset. Dens 

 Blade er aldeles glatte paa hægge Sider. 



Paa lidt tørrere Steder, men hvor dens Skudsystemer dog 

 naas af Højvande, blomstrer Potentilen og sætter ogsaa rigelig 

 Frugter; der aabenbart spredes ved Vandets Hjælp. Unge Kim- 

 planter iagttoges talrigt, de har kun en kort, tyk Primrod og 

 forholdsvis faa Rodgrene. 



Hvor Brakvandet ikke naar hen, der hører Potentilen straks 

 op. Grunden kunde tænkes at være den, at den her fortrænges 

 af andre Planter, men det forekommer mig dog sandsynligt, at 

 det er, fordi den ikke kan undvære Saltet; den forekommer jo 

 kun ved Havet og ikke, som sin Frænde P. anserina, tillige 

 længere inde i Landet. 



13* 



