214 



stod dog som ret stejle Vægge, her voksede de sædvanlige 

 smukke Urter Woodsia, Cystopteris fragitis, Aspidium fragrans, 

 Saxifraga Aizoon var. robusta, Trisetum suhspicatum var. laæior, 

 Viscaria alpina, Campanula rotundifolia var. arctica og Fotentilla 

 Langeana («a'tall, glabrate forrri" Rydberg 1. c), Orthotrichum 

 Killiasii. Ligesom ovenfor omtalt under Kuanersuit (p. 196) er 

 slige faste Tufvægge med gunstig Exposition altid i Besiddelse 

 af en smuk Vegetation ; i Følge Sagens Natur staar Planterne 

 ikke tæt, men de, der er der, har saa gode Ernæringsvilkaar, 

 at Eksemplarerne altid er usædvanlig store. 



Ned over Væggene var der nogle smaa Vandfald, her voksede 

 Limnohium ochraceum i flere Former. Mosset sidder i selve 

 Faldet; paa Grund af Vandet maa alle Skud hænge ned efter. 

 Forgreningen paavirkes af Strømmen, saa at Sidegrene enten 

 slet ikke udvikles, eller ogsaa kommer de kun frem paa Skud- 

 dets lysvendte Side. De staar ud fra Hovedskuddet under en 

 spids Vinkel, men selve Spidsen af Grenene er saa atter klo- 

 krummet, og Bladenes Spidser peger nedefter. Paa denne 

 Maade faar Tuerne et Udseende , som om de var kæmmede 

 med en grov Kam. 



Neden for Fjældvæggen ligger nogle gamle Urer, der om- 

 trent er helt overgroede af Pi le krat, og ellers er her frodig 

 Lynghede. Hvor der er saa let Adgang til rigelig og høj- 

 voksen Lyng som her, bliver Grønlænderne kræsne, og der ind- 

 samles omtrent kun Cassiope tetragona. Dens Harpiksholdighed 

 gør, at den brænder meget let og, naar den er tør, saa godt 

 som uden Røg med høj og stærkt lysende Flamme. Hvor 

 Brændselet er mere sparsomt, benyttes den derfor kun til Op- 

 tænding. 



Rær. 



Længere ned imod Strandbredden bliver Bunden mere og 

 mere sumpet. Formodentlig er det Gnejsunderlaget, maaske i 

 Forbindelse med Moræneler, som her gør sin Indflydelse gæl- 



