227 



er ikke kendt, men i ca. 2 Meters Dybde er der ingen 

 kendelig Aftagen af Harpidmm jluitans. 

 VII. Firnsne, baade i IJøj- og Lavland, huser ofte Algevegeta- 

 tion af Sphærella og andre (^hlorophyceer samt Diatoméer, 

 cfr. S. 239. Ind under Randen af Firnsne findes i Lavlandet 

 en ejendommelig Bevoksning af Kærmosser, se S. 120, 213. 

 VIII. Rindende Vand. 



1) De rødplumrede Bræelve er plantetomme eller huser i 

 det højeste lidt Diatoméer langs Bredderne. 



2) Alle Elve, der fører klart Vand, i særlig Grad de « varme » 

 Unartut, er rige paa Alger, især Hydrurus foetidiis. 

 Desuden indeholder de nogle Mosser [Limnobiuin] og 

 submerse Laver. 



3) I Vandfald af disse Elve er der i Strømmen Bevoksninger 

 af Limnobier, paa stænkede Partier andre Mosser. 



4) Ved alle Unartut er der Massevegetation af Mniobryum 

 albicans var. glacialis^ undertiden blandet med Philonotis. 



5) Paa svagt overrislede Gnejsheller findes Andreæa og 

 Sarcoscyphus- kTiQv . 



6) I Smæltevand fra Sne paa Højlandet findes næsten altid 

 Bryum obtimfolium og andre røde Bryaceer. 



IX. Ur te lierne er paa Disko bundne til de klare Elves 

 Bredder. De findes vist overalt langs Kysten indtil en 

 Højde af ca. 100 Meter ^), men kun paa Sydkysten og 

 i Disko-Fjord indeholder de et Kontingent af sydligere 

 Arter. Eksempler S. 112, 180. 



X. Pilekrat findes ligeledes ved rindende Vand og desuden, 

 men sjældnere, paa Søbredder, undertiden ogsaa paa gamle, 

 rolige Urer inde ved Basaltfjældenes Vægge. Paa gunstige 

 Steder gaar de op til en Højde af 600 Meter. Kun paa 

 Sydkysten og i Disko-Fjord er de godt udviklede, se 

 f. Eks. S. 192. 



') I Kvandal bag Ujaragsugsuk naaede Kvanen og enkelte andre dog op 

 til 550 Meters Hojde. 



15* 



