4 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 6. NIO (>. 



saknas cystolithliknande bildningar i bladskaftets och stam- 

 mens hårceller och kalkinlagringen i dessas väggar är betyd- 

 ligt ringare. 



Cystolither, cystolithliknande bildningar i celler och kalk- 

 inlagringar i cellväggar äro ju något, som är ganska vanligt 

 hos Cucurbitaceerna (jfr H. Solereder, systematische Ana- 

 tomie der Dicotyledonen, 1899, pag. 441 — 444). Att jag här 

 beskrifvit hvad som nämnts om cystolithliknande bildningar 

 och kalkinlagring hos det gamla, mörkgröna C. sativus- bladets 

 hår- och dynceller har skett, för att jag må kunna fullständigt 

 utreda orsaken till sagda blads stora sträfhet. Dessa bli ju 

 så sträfva af kvarsittande basstumpar, då därvarande hår 

 genom inlagring af Calciumcarbonat i sina cellväggar blifvit 

 så ytterst sköra, att de vid minsta beröring afbrytas. Den 

 med bladet sammanhängande basstumpen sitter orörligare 

 fästad på detsamma, såväl emedan dess nedersta cell genom 

 sina cystolithliknande protuberanser från sidoväggarna ej 

 kan sammantryckas, som enär dyncellerna, hvilka blifvit 

 hårda genom de i dem inneslutna cystolithliknande bildnin- 

 garna, stadigare och mer orubbligt omfatta hårbasen. Dock 

 kunde de cystolithliknande protuberanserna från nedersta hår- 

 cellens sidoväggar (fig. 7 a) förtjäna att utan hänsyn till något 

 annat omtalas, ty cystolithliknande protuberanser i själfva 

 hår celler na lära vara ganska sällsynta. 



Cyperus alternifolius L. (fig. 5 och 6). Bladkanterna 

 äro rätt sträfva. De äro besatta med småtaggar i flera rader. 

 Småtaggarna äro sådana som a i fig. 6 men ha vanligen en 

 längre fri del (0,<>5 mm). De äro skarpt tillspetsade men ha 

 ej särdeles tjock, yttre vägg och äro knappt till hälften af 

 sin fria dels längd helt väggfyllda. I jämförelse med sträf- 

 hetsalstrare hos andra halfgräs äro således ifrågavarande små- 

 taggar något svaga. Hylsbladens kanter äro hos C. alterni- 

 folius betydligt mindre sträfva än de egentliga bladens kanter. 

 På hylsbladkanterna finnas småtaggar, som ha fig:s 6 a utseende 

 och äro 0,n mm. långa i vanlig riktning med 0, o ju mm. lång 

 fri del. Deras yttre vägg är föga förtjockad och deras cellrum 

 sträcker sig långt fram mot spetsen. Bland dessa och talri- 

 kare än dessa finnas småtaggar med mycket kort fri del (c), 

 som därtill är aftrubbad i änden, så att de ej kunna åstad- 

 komma någon egentlig skärpa. Men det är ej nog härmed. 

 Många af hylsbladens kantceller ha utstjälpts till än mer 



