Tli'EORIN, ÖNDERSÖKN. AF NÅGRA VÄXTARTERS TRICHOMER. 9 



Wahlbergella apetala (L.) (fig. 22). Denna växt har ock 

 finluden stam af 0,4 mm. Långa har. som bestå af en rad 

 celler. De 3 nedersta cellerna stå rakt ut Iran växtytan den 

 4:de och den 5:te bilda Vi cirkelperiferi och de yttersta (van- 

 ligen 3) intaga en horizontal, med växtytan parallell ställ- 

 ning. Hela håret, hvars horizontala del befinner sig 0,i-2 mm. 

 ofvanom växtytan, påminner om en slagbom. Hårets celler 

 aftaga i bredd men tilltaga i längd från basen mot spetsen. 

 Väggarna i de 3 nedre cellerna äro rätt tjocka, i krökens 

 celler medelmåttiga och hos de yttersta rätt tunna. Hos de 

 senare finnas insnörningar vid mellanväggarna. Bladkantens 

 hår äro raka men för öfrigt lika de beskrifna. 



Linnaea borealis L. (fig. 1 — 4). I afhandlingen om Lin- 

 nea borealis (Bot. Not. 1878 och 1879) har prof. Wittrock 

 något talat om behå ringen hos denna art. Där talas det om 

 kägelformiga hår, mångcelliga glandier, klubblika har. Emel- 

 lertid saknas där beskrifning på trichomsorterna och, som 

 det synes mig, är deras bestämmelse ej fullständigt angifven. 

 Som jag haft tillfälle att undersöka ett blommande, frukti- 

 fikativt skott af denna art i lef vande skick ber jag att i 

 korthet få omtala, livad jag på detsamma iakttagit om be- 

 håringen. 



På det linkt if ikativa skottet mellan bladen och nedanför 

 dem hyser stammen endast smala hår, som där äro utstående 

 och jämförelsevis raka (fig. 4). Håren äro encelliga, na van- 

 ligen en längd af 0.2 6 mm. och ha cellrum blott vid basen 

 samt äro för resten helt väggfyllda eller försedda med en 

 frän detta utgående smal cellrumsstrimma. De äro där en- 

 dast täckande. Däremot är det fruktifikativa skottet mellan 

 det öfversta bladet och blomskaftens fäste försedt med många 

 smala hår, som äfven äro stängande. Håren äro nämligen 

 här böjda och vanligast halfcirkelformigt krökta (fig. 4 a), 

 så att det mellan dem och växtytan uppstår ett hvalf af 0, i 

 mm:s höjd. Samma del af skottet har också mest upptill fa 

 och spridda glandier af den mindre sorten (fig. 2). Glandeln. 

 som kan vara 0,os mm. lång och 0,u4 mm. bred. är kort 

 elliptisk och bestar af 4 cellétager med 1 eller ett par celler 

 i hvarje. Dessa ha ett grynigt — något oljigt och nästan 

 färglöst innehall. Glandeln omges i sin helhet af ett secret 

 (fig. 2 a) och h vilar pä ett längre eller kortare men vanligen 

 0,18 mm. långt skaft, som upptill utgöres af en kort och 



