6 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND (). NIO 7. 



trichia intorta och Perichama variabilis; hit bör ock räknas 

 den alpina formen af Trichia contorta. 



De till denna sista grupp förda arterna höra till de 

 slemsvampar, hvilka såsom substrat uteslutande välja rester 

 af örtartade växter eller åtminstone synas föredraga sådana 

 framför murken ved. Häri ligger nog delvis förklaringen 

 till deras uppträdande endast i våra fjälltrakter. Den frodiga 

 vegetation af högväxt Aconitum och Mulgedium, ståtliga orm- 

 bunkar m. fl., hvilka på sina ställen ge våra björk- och 

 videregioner en så frodig prägel, alstrar nämligen vid ned- 

 vissnandet bäddar af multnande stjälkar och bildar ypperliga 

 lokaler för slemsvampar. Det fuktiga klimatet med ofta 

 uppträdande dimmor håller detta substrat ständigt fuktigt, 

 hvartill bidrar, att det öfverskuggas och skyddas af den 

 täta vegetation, som de lefvande årsskotten af de nyss nämnda 

 växterna bilda. Där förekomma ock en del af de ofvan 

 uppräknade arterna i en ovanlig individrikedom, visande att 

 de yttre villkoren måste vara goda. Att artrikedomen ej är 

 större, torde väl bero på de ofta låga temperaturer och 

 t. o. m. froster, som äfven under vegetationsperioden här 

 kunna förekomma. Härmed vill jag dock ingalunda påstå, 

 att ej åtminstone några af de till denna grupp hörande 

 arterna böra kunna anträffas äfven på andra ställen i vårt 

 land. Tvärtom synes detta mycket troligt, eftersom flera 

 redan äro kända från låglandet ifrån skilda delar af Europa. 



Hvad dock beträffar ett par af dem, så synas de, enligt 

 allt att döma, verkligen vara att beteckna som rent alpina 

 myxomyceter. Såsom sådan torde väl vara att anse den 

 nya varieten af Trichia contorta, hvilken ju, som ofvan an- 

 fördes, förekom rikligt i alla de fjälltrakter, jag undersökt, 

 hvaremot jag ej sett den från andra delar af vårt land, där 

 jag dock haft tillfälle insamla betydligt mera myxomyceter 

 än i fjällen. Möj ligen är ock Le/pidoderma Carestianum att 

 räkna hit, men något säkert kan ej för närvarande yttras 

 om denna art, då den ännu är för litet känd såväl till 

 sin begränsning som sin utbredning. 



Den andra sessila arten af samma släkte, L. granuliferum, 

 synes mig däremot på goda grunder kunna betecknas som 

 alpin. Tills dato är den känd frän fyra skilda trakter, 

 nämligen : 



