8 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 6. NIO 7. 



Här kan jag dock ej underlåta att omnämna, att Lister, 

 enligt medelande i bref, numera synes böjd att uppfatta 

 Chondrioderma Lyallii såsom ej till arten skild från Ch. ni- 

 veum Rost. Intressant är dock därvid den omständigheten, 

 att typexemplaret till denna sistnämnda art insamlades af 

 de Bary vid Gi romagny i Vogeserna »neben dem schmel- 

 zenden Schnee». Af alla de exemplar af Ch. niveum, som 

 Lister i sin monografi omnämner, framhåller han blott ett 

 (af Phillips beskrifvet som Diderma albescens) såsom fullt öfver- 

 ensstämmande med typexemplaret till Ch. niveum ( = a genui- 

 num). Detta härstammar (enligt Grevillea V p. 114) från Blue 

 Canon, således från samma håll som Lejndoderma granuliferum, 

 hvilken ju i våra fjälltrakter uppträder tillsammans med Chon- 

 driodenna Lyallii. 



Genom hvad jag här har anfört har jag velat framhålla, 

 att mycket talar för att arter finnas äfven inom myxomy- 

 ceternas grupp, som till sin geografiska utbredning äro in- 

 skränkta till alpina trakter, och detta oaktadt deras sapro- 

 fytiska lefnadssätt och den vidsträckta utbredning, som 

 tillkommer de flesta slemsvamparna. Till framtida under- 

 sökningar får det öf ver! åtas att närmare studera dessa arters 

 utbredning och kontrollera, om de ej också kunna uppträda 

 nere på låglandet, samt i så fall under hvilka yttre för- 

 hållanden. • 



Vid bestämmandet af ifrån alpina trakter härstammande 

 myxomyceter faller lätt i ögonen, att de ej sällan och afgjordt 

 oftare än i andra trakter uppträda under mer eller mindre 

 abnorma former. Några exempel må framhållas. Didymium 

 squamulosum fann jag i Åreskutans regio alpina med den 

 hos denna art förekommande kalken ej utbildad till de 

 vackra kristaller, som karakterisera densamma, utan bildande 

 amorfa klumpar, i en del sporangier dock med de typiska 

 kristallerna mer eller mindre rikligt inblandade. Lepidoderma 

 Carestianum äger — såsom redan ofvan nämnts — ibland 

 kalk, men minst lika ofta saknas sådan. Lamproderma viola- 

 ceum, af hvilken jag haft ett synnerligen rikt material, upp- 

 visar en oerhörd variationsförmåga; den är längre eller kortare 

 skaffad eller stundom fullkomligt sessil, har runda eller af- 

 långa sporangier, med kapillitietrådarna trinda eller mer 

 eller mindre plattade, stundom bredt bandformade; sporerna 

 variera från 10 ända upp till 20 ;j., äro glatta eller mer eller 





