KARL JOHANSSON, NYA HIERACIER FRÅN MEDELPAD., 19 



H. snbsparsidens n. 



Tafl. 3. Fig. 8. 



Caulis vulgo 40 — 65 cm. altus + flexuosus 1 ( — 2)-folius 

 virescens v. inferne violascens, superne sat dense stellatus, ce- 

 terum indumento mcdiocri adspersus. Folia laete viridia, sub- 

 tus sat pallida, supra fere glabra, ceterum indumento mediocri 

 prsedita. Rosidaria exteriora ± late obovata obtusissima ob- 

 tuse dentata, interiora obovata — oboblonga sat obtusa late et 

 obtuse dentata, ad basin dentibus longioribus ina?quilongis 

 interdum in petiolum ± descendentibus instructa. Folium 

 caulinum subtus dense stellatum v. leviter subtomentellum 

 vulgo ovato-oblongum obtusum — subacutum. 



Anthela läxa ramis distantibus, uno alterove acladium 2 — 

 3,5 cm. longum valde superante, ramo ex axillo folii caulini 

 ssepe aucta. Rami et pedicelli haud multum curvati, subto- 

 mentelli — canotomentosi, glandulis parvis inferne solitariis 

 apice raris — sparsis obsiti. Involucra floccis cinerascentia, 

 6,5 — 7,5 ( — 8) mm. lata et 13 — 14 ( — 14,5) mm. longa, tubo 

 etiam post florationem ovato. Squamce exteriores angustse ad- 

 pressee, superiores latiusculse sublanceolatee in apicem acutum 

 obscure virescentem fere efloccosum sensim attenuatse, omnes 

 floccis laxis densis sequaliter distributis canescentes, glandulis 

 mediocribus densis obtectse. Calathium luteum — lutescens c:a 

 40 (raro usque 48) mm. latum sat plenum. Stylus fuscohis- 

 pidulus. 



Släktskapen med H. sparsidens Dahlst. (Bidr. II p. 142) 

 angifves genom flera likheter, såsom bladens färg och bekläd- 

 nad samt delvis äfven form, holkens byggnad och storlek; men 

 å andra sidan finnas tydliga och bestämda åtskiljande karak- 

 tärer. Den nybeskrifna formen har smalare bladbas, ofta för- 

 sedd med på skaftet nedstigande tänder, holkarna äro till ofvan 

 midten jämngrå af ludd, medan långfjällens spetsar äro nästan 

 nakna, en fördelning af stjärnhåren, som är nära nog motsatsen 

 till den hos H. sparsidens förekommande. Vidare synas hol- 

 karna alltid sakna enkla hår. I flera afseenden närmar sig 

 således H. subsparsidens till H. scioides K. Joh., hvilken emel- 

 lertid lätt åtskiljes genom mycket glesare stjärnhår på holkar 

 och skaft, genom smalare holkar, glesare och mörkare kalatier, 

 smalare, mörkare blad m. m. 



