O. ROB. FRIES, ANTECKNINGAR OM SV. HYMENOMYCETER. 11 



gatan 2) på mulljord, redan i början af juni 190H. E. ple- 

 bejum Kalchbr. öfverensstämmer tämligen väl (t. 12 f. 1). 



E. Bloxami Berkl. Uppsala, Gottsunda 1903, funnen af 

 prof. Atkinson; likaså i Stockholmstrakten (Lidingön och 

 Danderyd) af Romell, som delar min tvekan om dess art- 

 skillnad. Den torde näml. vara allt för nära besläktad med 

 E. madidum Fr. - planscherna af denna hos Fries (91 f. 3) 

 och af Bloxami hos Cooke (327) stämma nära öf verens — 

 dock var den hvarken klibbig eller illaluktande (»graveolens»), 

 h vilket tillhör E. madidum. 



E. elaphinum Fr. (t. 95 f. 1). Uppsala, betesmark å 

 Lassby-backar (förut vid Femsjö och Göteborg). 



E. Speculum Fr. (t. 95 f. 2). Uppsala, gräsmark invid 

 Liljekonvaljeholmen. Skall förekomma under flera olika for- 

 mer; den här upptagna stämde nära öfverens med den af 

 mig i Femsjö för Icon. Hymen, aftecknade. 



Clitopilus angustus Pers. (Fr. t. 96 f. 3). I blandskog 

 vid Vitulsbergs träsk ganska talrik, aug. 1904: A. Fries. 

 (Uppges i Mon. Hym. såsom endast i bokskog anträffad.) 

 Lamellerna tydligt nedlöpande, men i öfrigt påminner den 

 mycket om en gracil Entol. rhodopolium. — Eccilia Quél. — Då 

 Clitopilus Prunulus & aff. ej allenast till sporerna äro full- 

 komligt af vikande från den för Rhodospori egendomliga typen, 

 utan ock till habitus komma Paxillus-giup-pen Lepista ganska 

 nära, har Quélet — med rätta, synes mig — öfverflyttat 

 dem till detta släkte. 



Leptonia formosa Fr. (t. 98 f. 1). Uppsala, vid gång- 

 stigar i Kronoparken; Roslagen, Gregersboda och Singö: A. 

 Fries. 



L. euchroa Pers. Nässjö, en mindre tufva på en af- 

 huggen alstam. Lika utmärkt genom sin briljanta färg som 

 (för detta släkte) ovanliga växeställe och växtsätt, hvar- 

 igenom den mycket liknar en Mycena. 



Nolanea versatilis Fr. En bland våra egendomligaste 

 arter, märklig genom hattens kuriösa metallglans i såväl 

 friskt som torrt tillstånd och med färger changerande i blå- 

 grönt, blekgult, gråaktigt och (äldre) brunt; foten dock all- 

 tid glänsande silfverhvit. (Härmed öfverensstämmer i allo 

 Quelet's beskrifning.) Sp. ljusröda, mångkantiga, vanligen 

 pentagona. — En af de på senare tid af Fries beskrifna 

 arter, från Upps. botan. trädg. å skuggig mulljord samt äfven 



