O. ROB. FRIES, ANTECKNINGAR OM SV. HYJIENOMYCETER. J5 



svårt att af några sedan längre tid spritlagda ex. få någon 

 1 edning för bestämningen (de ha näml. i sin helhet antagit 

 en rödbrun färg). Formen stämmer dock ganska väl öfverens 

 — särskild t är foten, såsom cartilagineus, fistulosus, ett ut- 

 märkt, högeligen karakteristiskt kännemärke. (Att några 

 individer nått en ovanlig höjd — ända till 2 decimeter — 

 beror väl på deras uppdragande i växthus, likasom ock borst- 

 hårigheten vid fotens bas ). 



Förvisso är svampens uppväxande ur ett Sclerotium myc- 

 ket sällan iakttaget och fyndet härstädes sål. ganska märk- 

 ligt, hvilket tydligast framgår däraf, att det hos ingen myko- 

 logisk författare lyckats mig påträffa någon härpå tydande 

 notis, förutom hos Léveillé, som oftare tycks observerat 

 detta säregna fenomen, då hans yttrande, att förekomsten 

 af Sclerotium hos A. arvalis »icke är konstant», naturligtvis 

 måste tolkas så, att det ej förefallit honom särdeles ovanligt. 

 Någon afbildning, som återger den från ett Sclerotium upp- 

 komna A. arvalis eller någon därmed besläktad art, vet jag 

 ej finnas publicerad, trots det stora öfverflödet på svamp- 

 planscher; däremot citeras af Léveillé ett franskt exsiccat- 

 verk (»Cryptogames des Ardennes» af m:lle Libert de Mal- 

 medi), som fastslår det som ett faktum. 



Såsom bekant är en för Nauc. arvalis (liksom för dess 

 måhända allt för nära släkting Galera antipus Lasch) ut- 

 märkande karaktär den i en lång, ansvälld och förgrenad 

 rotliknande bildning slutande foten. Man skulle möjligen 

 kunna tänka sig — och Léveillé tycks ej vara alldeles främ- 

 mande härför — att denna förlängda fot såsom ett slags 

 mycelium skulle så att säga vikariera för sclerotiet (1. snarare 

 vice versa) — eller också möjligheten att sclerotierna, som 

 enl. Léveillé alltid ligga ganska djupt, kunnat blifva vid 

 svampens upptagning förbisedda, i likhet med hvad förhållan- 

 det torde vara med Collybia Olavus (esculenta). Dock behöfva 

 vi ju ej gå längre än till Collybia cirrhata (<fc tuberosa), Coprinus 

 stercorarivs, Typhvla phacorrhiza m. fl., där ett analogt för- 

 hållande redan är konstateradt : ibland närvaro, ibland saknad 

 af Sclerotium. I h var je fall är förhållandet intressant och 

 väl förtjänt af närmare studium. 



Naucoria arvalis har flerestädes utomlands blifvit an- 

 träffad, men synes i Sverige vara sällsynt, då den hittills 



