O. ROB. FRIES. ANTECKNINGAR OM SV. HYMENOMYCETER. 19 



lokal. Sp. citronformiga, tätt vårtprickiga, n. svarta (brun- 

 svarta under mikr:), 9 — 11x6 — 7 \t.. Kallas af Quélet Slro- 

 pharia cotonea, då han anser namnet lacrymabundus böra föras 

 till Hyphol. vélutinum. Lacrymaria Pat., Cortiniopsis Schroet.. 

 frfi/j/tospora Fayod. 



H. cascam Fr. Uppsala, på gräsmark invid kyrkogården, 

 senhösten 1901: A. Fries. Växte i spridda ex., ej tufvad, 

 större än H. appendiculatum. Sp. n. svarta (under mikr. bruna 

 med obetydlig violett skiftning), elliptiska, 10 — 12x6 — 7 ;j. 

 (nästan dubbelt mot H. append.). Cooke's fig. (544) afviker 

 betydligt och synes snarare tillhöra H. appendiculatum. 



>H. coronatum» Fr. (t. 134 f. 3). Att denna s. k. art, 

 först beskrifven från växthus i Uppsala och på lika lokal 

 af mig anträffad i Göteborg, svårligen kan anses för annat 

 än en luxurierande, elegant form af H. appendiculatum, har 

 jag redan i Syn. Hym. Goth. påpekat. Af samma mening 

 är äfven Quélet. Däremot upptages den af Oudemans, som 

 likaledes funnit den i Amsterdams botan. trädg., såsom skild 

 och likaså den på samma plats iakttagna H. intonsum Pass. 

 Men icke heller dennas beskrifning visar några tillräckliga 

 karaktärer, utan torde äfven den vara att hänföra till den 

 ytterst variabla H. appendiculatum. 



Psilocybe pertinax Fr. (t. 135 f. 2). Uppsala, Karolina- 

 parken, en mindre grupp vid en löfträdsstubbe. Synes ingen- 

 städes utomlands blifvit anträffad, och i Sverige förut blott 

 en gång, vid Uppsala, och då i barrskog. Naturligtvis måste 

 jag därför vara ganska tveksam, om mina ex. kunde föras hit, 

 men de stämde väl med beskrifningen och med planschen, 

 utom hattens färg, som ej stötte så mycket i rödt, hvilket 

 ock efter korrektionen i texten är oriktigt. Så starkt mar- 

 kerad var väl ej hattens gropiga skrynklighet, som den teck- 

 nats, men en dylik öfverdrift i framhållande af yttre attri- 

 buter är ej sällsynt hos de äldre figg. i Icon es Hymen., och 

 en egendomlig skrynklighet förefanns i alla fall. Märkligast 

 var fotens betydliga ihålighet och den broskartade beskaffen- 

 heten af väggarne, som omgåfvo denna kavitet. Till någon 

 annan hittills beskrifven art syntes det mig otänkbart att 

 hänföra den. Sp. mörkbruna (under mikr. ljusare med någon 

 dragning åt purpur och med bred, mörkare rand), bred t 

 ovala, många med kärne, 6 — 7X4 — 5 >).. (Af Bülow — Bot. 

 Not. 1889 — uppgifves den en gång vara funnen i Engel- 

 holms furuplantering). 



