O. ROB. FRIES, ANTECKNINGAR OM SV. HYMENOMYCETER. 23 



sfäriska, 6 — 7 ;j-, då de hos C. arm. äro pruniforma, n. dub- 

 belt större (10—12X6—7 y.). 



C. (Hydrocybe) duracinus Fr. (Cooke t. 640). En bögst 

 utmärkt art. Uppgifven (Mön. Hym.) från både löf- och 

 barrskog i »Småland samt Halland och därefter några gånger 

 af mig funnen vid Göteborg, har den nu älven anträffats 

 vid Uppsala i Rosendalsskogen, med största lätthet igenkänd 

 genom sin rotlikt förlängda, starkt broskartade fot. Äfven 

 •hatten är särdeles hård, men dess i beskrifningen anförda 

 egendomliga upphöjda valk (»jugum elevatum») innanför hat- 

 tens periferi är icke konstant 1. åtminstone stundom föga 

 markerad. Sp. af långt elliptiska, punkterade. 



C. {Hydrocybe) zinziberaius Scop. Uppsala i barrskog 

 hitom Flottsund, flerestädes ymnig och ovanligt tidig (redan 

 i slutet af juni). Förut funnen af v. Post, som påpekat den 

 för mig och visat sina af Fries godkända afbildningar. Lik- 

 nar rätt mycket C. colymbadinus. Sp. kanelfärgade, elliptiska, 

 mörkkantade, finpunkterade, 8 — 9X5 a. Stämmer väl med 

 beskrifningen, men växtplatsen är olika (enl. Fries löfskog). 



Paxillus (Tapinia) leptopus Fr. (t. 164 f. 3). P. filamen- 

 tosus Fr. Epicr. & Monogr. Vid första påseende tyckes 

 den vara kanske allt för nära besläktad med P. involutus. 

 men den skiljes lätt genom mindre statur, excentrisk hatt. 

 sned fot, gult kött, äfven efter beröring fläckfria lameller, 

 som icke anastomosera. Uppträder alltid likformig, vanligen 

 i stor mängd, på fuktiga ställen, helst nära stränder under 

 alar, såsom mellan Vårdsätra och Graneberg; äfven å Singö: 

 A. Fries. — Genom att som eget släkte afskilja denna art 

 jämte P. involutus et- aff. förefaller mig, att släktet Paxillus 

 i Quelet's mening skulle få en ganska naturlig begränsning. 



P. panceolus Fr. (Cooke t. 874 A). Uppsala, Alsikeskogen 

 flera gånger. Sp. smutsgrågula, runda 1. något kantiga, fin- 

 punkterade. ofta med kärnprick, små (2 — 3 a). 



P. OrceUoides Cke & Massee. Denna för Sverige nya 

 art anträffades hösten 1903 af prof. v. Post nära Uppsala i 

 barrskog bortåt Polacksbacken (»Södra Åsen») — visande en 

 slående likhet med Cooke's fig. (t. 874 f. B), men mera 

 skild från föregående art än den citerade planschen antyder 

 Till utseende är den sa att säga en mellanform mellan en gracil 

 Clié&pilus Prunulus (Orcella) och en kraftig Flammula scamba 

 (1. snarare pa grund af de nedlöpande lamellerna F. trickoloma) 



