O. ROH. PRIES, WTK( KM m; \i: OM SV. HYMENOMYCETER. '1 1 



Nyctali8 parasitica Bull. Skåne, Stehag på Russ. adusta. 



Marasmius fulvobulbillosus mihi {caulicinaUs vulgo). ] 



Addit. Hym. Goth. har jag lämnat en utförlig framställning 



af denna art och dess invecklade Synonymik. Min misstanke, 

 att den af Fries s. k. Ag. CampanéUa—badipus vore med 

 denna identisk, anser jag mig på senare åren funnit bekräf- 

 tad, h var järn te den befunnits i furuskog vara mycket allmän, 

 från ganska tidigt på sommaren till långt in pa senhösten. 

 Beträffande den föreslagna namnförändringen är den i själfva 

 verket ej härpå beroende, by sedan den förut till Collybia 

 räknade A. caulicinaUs blifvit förd till Marasmius, måste af 

 de bägge liknämniga arterna i detta släkte det yngre namnet 

 ersättas af ett nytt. 



[Marasmius Wynnei Berkl. Bland de talrika fynd af 

 märkligare Agaricineer, med hvilka min vän Sev. Petersen 

 under en följd af år riktat danska floran, vill jag här om- 

 nämna denna art, såväl därför att jag varit i tillfälle att 

 granska ett stort antal mig tillsända ex., som emedan jag är 

 förvissad, att densamma, mångenstädes i mellersta Europa 

 iakttagen, förr 1. senare skall anträffas äfven i t. ex. Skånes 

 bokskogar, därifrån ju distansen till Sjselland är nästan mini- 

 mal. Och härtill kommer, att den genom sin sällsynt vackra 

 syrenfärg (präktigt återgifven hos Cooke, t. 1123 a) är icke 

 allenast en ögonfägnad utan äfven inom släktet enastående 

 och således vid första ögonkast af sig själf diagnosticerad]. 



Lentinus vulpinus Fr. (t. 176 f. 1). Anföres i Fr. Mo- 

 nogr. såsom på senare åren utdöd å de almar, där den förr 

 vuxit i Uppsala Botan. trädg. Äfven den alm, där den ärligen 

 framkom i Karolinaparken, är nu fälld. Den i i cones lämnade 

 alltför granna planschen afviker betydligt från arten, sådan 

 den senast förekom — men rent af ofattligt synes, huru QuÉ- 

 LET kan såsom synonymer sammanföra L. vulpinus och ur- 

 sinus (t. 175 f. 3) och till bestyrkande häraf anföra deras 

 planscher, som verkligen toto coelo differera. 



L. flabellinus Bolt. På vissnade stjälkar af Epilobiutn 

 anguslifolium vid skogsvägen bortåt Ultima. 



Boletus viscidus L. (Fr. t. 178 f. 3). Träffas fortfarande 

 nästan ärligen flerestädes i Karolinaparken, men eljest mig 

 veterligen ej omkring Uppsala, och alltid i närheten af lärk- 

 träd, hvarför ganska sannolikt synes, att den sammanfaller 

 med B. la ricinus Berkl. Att den blifvit af Linné särskild t 



