6 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 6. N:0 16. 



och utdelades ungefär samtidigt af Neuman under namnet 

 R. pulcherrimus. Den omständigheten att Lindebergs namn 

 redan förut var bortgifvet åt en annan art har föranledt 

 Focke att benämna arten R. Neumani. 



Liksom R. insularis har äfven R. polyanthemus en afgjordt 

 västlig utbredning, i det att den på Skandinaviska halfön 

 endast förekommer i nordvästra Skåne (Kullaberg och Söder- 

 åsen), vidare i Danmark (Själland) samt i nordvästra Tysk- 

 land. Dessutom har denna art tydligen en vidsträckt sprid- 

 ning i England, enär det i Lunds botaniska institutions her- 

 barium finnas en mängd exemplar af denna art, mestadels 

 under namnet R. umbraticus P. J. Müll., från olika delar af 

 England. Af allt att döma är alltså R. polyanthemus Lindeb. 

 en i systematiskt hänseende god art med vidsträckt utbredning. 



Af alla hittills undersökta Rubus-arter har R. polyanthemus 

 den största förmågan att mutera. Redan i Studier I, p. -37, 

 omnämndes i största korthet fem former, som erhållits ur frön, 

 frambragta genom själf befruktning i pergamin. Sedan ett 

 större antal plantor, erhållna våren 1903, kunnat utplanteras 

 å försöksfälten i koloniträdgårdarne, har artens mutations- 

 förmåga trädt vida tydligare i dagen, och för närvarande har 

 jag öfver ett dussin, morf ologiskt synnerligen väl skilda for- 

 mer i kultur. Af dessa har emellertid tills datum endast en 

 blommat, men då det är omöjligt att förutse, när de andra 

 buskarne komma att gå i blom, har jag ansett mig redan nu 

 böra omnämna de mest remarkabla typerna, i synnerhet som 

 turionbladens form och turionernas beväpning m. m. afge 

 morfologiskt-systematiska hållpunkter, som ofta äro viktigare 

 än de karaktärer, som kunna hämtas från den florala regionen. 



Rubus polyanthemus Lindeb. Mutation I. 



(Tafl. III, Fig. 2, 3 samt tafl. IV, Fig. 2.) 



En stor kraftig buske, som redan på afstånd faller i 

 ögonen genom sitt mörkröda, stundom något i blårödt stö- 

 tande löfverk och sina chokoladbruna turioner. Dessa senare 

 äro beklädda dels med täml. stora, något krökta taggar, 

 dels med mindre, hvassare taggar, samtdessutom med 

 tämligen talrika glandier och borst, medan däremot 

 turionbeväpningen hos R. polyanthemus utgöres af likstora, 



