B. LIDFORSS, STUD. ÖFVER ARTBIJ.I > M N I i KS HOS SL. RUBUS. 17 



med återgång till pollenplantans typ. Millardet uppger 

 sig ha genom korsning af olika Fragaria -former erhållit sådana 

 bastarder som fullkomligt återgåfvo »le type paternel», men 

 dessa uppgifter äro så vidt jag vet, hittills enastående inom 

 den vetenskapliga botaniska litteraturen. Alldeles oafsedt den 

 verkliga naturen af Millardet 's falska bastarder, måste det 

 dock bestämdt framhållas, att de nu senast anförda tripel- 

 bastarderna, trots sin nära anslutning till pollenplantan, dock 

 icke äro identiska med denna, medan däremot de falska Rubus- 

 bastarderna med gynoklin läggning äro — åtminstone till det 

 yttre -- absolut identiska med ^-plantan af föräldrarne. 



Af bestämdt intresse är emellertid det förhållandet, att 

 de reciproka korsningarne mellan hybriden R. ccesius J* X 

 acuminatus ^ och den rena arten ge helt olika resultat. Använ- 

 des hybriden som pollenplanta, 1 så blir det ojämförligt jämför- 

 ligt största antalet erhållna individer falska bastarder, absolut 

 identiska med arten R. affinis Whe och därjämte erhålles 

 ett ringa fåtal äkta, intermediära bastarder. Användes där- 

 emot hybriden som $ -planta och den rena arten som pollen- 

 planta, så blir majoriteten — i detta fall alla — af individerna 

 äkta hybrider, men med extremt utpräglad dragning åt den 

 faderliga typen. Man får onekligen det intrycket, att bastardens 

 könsceller äro betydligt försvagade med hänsyn till sin 

 ärftlighetspotens. ett förhållande som vid första ögon- 

 kastet synes stå i strid med hybridens synnerligen rika frukt- 

 sättning. Då det emellertid visat sig, att synnerligen rikt 

 fruktificerande primära Rubushybrider i andra generationen 

 kunna frambringa en af komma, som är absolut steril, är det 

 tydligt, att det i sådana fall hos den primära hybriden, trots 

 den rika fruktsättningen, dock förefinnes en latent sterili- 

 tet, eller om man så vill, en partiell försvagning af köns- 

 plasmat, som då betingar dess på flera punkter recessiva 

 förhållande gent emot den rena artens könsplasma. 



De nu relaterade förhållandena vinna ökadt intresse däri- 

 genom, att äfven två andra tripelhybrider, som framställts 

 efter ett analogt schema, förhålla sig alldeles på samma sätt. 



1 Såsom redan framhållits i Studier I, p. 9, frambringar den primära 

 hybriden R. ccesius IL. o 71 X acuminatus Lindeb. fullkomligt normalt pollen 

 (100 7" goda korn). 



Arkiv för botanik. Bd 0. N:o 16. 



