B. LIDFORSS, STUD. ÖFVER ARTBILDNINGEN HOS SL. RUBUS. 19 



Genom utsäde af pergaminkon trollerad t frö, hvilket visat 

 sig äga normal grobarhet, har af denna hybrid erhållits en 

 andra generation, som visar en hög grad af polymorfi. Sär- 

 skildt i ögonen fallande är en sirlig dvärgform med mycket 

 skarp serratur, vidare en form af normala dimensioner, som 

 i hög grad erinrar om den danska R. Langet Jens. o. s. v. 

 En närmare skildring af dessa former måste dock uppskjutas 

 till framdeles, då deras florala system blifvit kändt. Det 

 framgår dock redan nu, att R. insularis X polyanthemvs i 

 första generationen tillhör den homodynama typen, i andra 

 generationen den schizogona, med andra ord, den är lik- 

 som de öfriga Rubushybrider som af mig undersökts, närmast 

 att hänföra till Correns' Zeatyp. 1 



År 1904 upprepades samma korsningsförsök, som utförts 

 1899; som honplanta användes samma buske af R. polyanthemus 

 som fungerat som sådan 1899, som pollenplanta samma buske 

 af R. insularis; befruktningen skedde inom pergamin i det 

 fria. Resultatet blef nu ett väsentligen annorlunda. Endast 

 tre individer erhöllos, af hvilka den ena är fullt typisk R. 

 polyanthemus Lindeb., alltså en falsk bastard. Nummer två 

 utgöres af en synnerligen egendomlig form med i gråblått 

 stötande grönska, tämligen spensliga, svagt väpnade turioner, 

 och tretaliga blad med bredt rundade, hjärtlika uddblad 

 (Tafl. VI, fig. 5). Denna form gör närmast intrycket af att 

 vara en mutation af R. polyanthemus, någon inverkan af R. 

 insularis kan näppeligen spåras. 



Det tredje exemplaret (Tafl. VI, fig. 2 — 4) utgöres af en 

 synnerligen kraftig dvärgform, som redan drifvit meterlånga 

 turioner. Beväpningen utgöres af starka, täta, från sidorna 

 hoptryckta taggar, som närmast påminna om den hos R. in- 

 sularis F. Aresch. Bladen äro genomgående femtaliga med 

 mycket skarp serratur, och synas utgöra en mellanform mellan 

 de båda stamarterna. Allt i allt gör denna form intryck af 

 att vara å ena sidan en äkta bastard, å andra sidan en genom 

 mutation uppkommen dvärgform (/. nanella). Fortsatta kultur- 

 försök skola utan tvifvel kunna bringa klarhet angående dessa 

 formers för närvarande ganska gåtfulla natur. 



1 Angående dessa termer och därmed sammanhängande förhållanden 

 jfr Correns, Bibliotheca Botanica. Haft 53. 



