B. LIDFORSS.. STUD. ÖFVER ARTBILDNINGEN HOS SL. RUBUS. 21 



bastarden en i det närmaste intermediär ställning. 1 Turio- 

 nernas beväpning utgöres af tämligen små, krökta, olikstora 

 taggar, ej olika dem hos R. scanicus F. Aresch.; hårigheten 

 af samma slag som hos R. polyanthemus, men kanske något 

 tätare. Exemplaren växa långsamt, men synas äga normal 

 lifskraft och vara fria från de konstitutionella störningar, som 

 annars ofta hemsöka hybrider, äfven inom detta släkte. 



Af kända Rubus&rter erinrar den nu afhandlade bastarden 

 något om R. scanicus F. Aresch., men vida mer om en extra- 

 skandinavisk art, nämligen den i södra och mellersta Tysk- 

 land tämligen allmänna R. thyrsiflorus Wh. & N. Likheten 

 med denna art är både hvad växtsätt, beväpning och blad- 

 form beträffar i hög grad slående, ehuru R. thyrsiflorus lätt 

 skiljes genom sin glandelrikedom, en karaktär som dock tro- 

 ligen kommer att åter uppträda hos en del af bastardens af- 

 komlingar. I h varje fall kan man vid anblicken af denna 

 hybrida R. polyanthemus X glandulosus ej undertrycka den 

 misstanken, att äfven R. thyrsiflorus har för sitt ursprung att 

 tacka en analog korsning mellan R. glandulosus Bell. och en 

 R. polyanthemus Lindeb. närstående art, ehuru en sådan 

 korsning säkerligen ligger många generationer tillbaka i- tiden. 



R. affinis Whe. J* x tomentosus Borkh. <j>. 



Genom befruktning utförd inom pergamin efter ofvanstå- 

 ende schema, erhölls 1904 en individ, som påtagligen är en 

 äkta bastard mellan de båda ofvanstående arterna. Turio- 

 nerna äro bågböjda, femkantiga, gleshåriga, väpnade med 

 nästan raka, tämligen likstora, och rätt smala taggar ; bladen 

 femtaliga, med elliptiskt uddblad, betydligt smalare än hos 

 R. affinis. Whe. men bredare än hos R. tomentosus Borkh., 

 gulaktigt grågröna, på öfversidan nästan glatta, på undersidan 

 starkt håriga. Erinrar habituellt i hög grad om vissa former 

 bland gruppen villicaules. 



2 Då bladformerna hos R. polyanthemus och R. glandulosus äro livar- 

 andra mycket olika, är det ej underligt, att en mellanform mellan dessa 

 extremer får ett tämligen främmande utseende. Rektor Neumax för hvilken 

 jag visade denna bastard i botaniska trädgården, fann den. innan han upp- 

 lysts om dess verkliga ursprung, mest påminna om R. scanicus F. Aresch. 



