34 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 6. NIO 16. 



kraftiga, kanske ännu kraftigare än moderarten (R. polyan- 

 themus Lindeb. Mutation I. R. insularis F. Aresch. Mu- 

 tation I), i andra fall däremot märkbart svagare än stam- 

 arten. Det senare fallet är påtagligen det vanligare, hvilket 

 ju ej kan väcka fårvåning, då man besinnar, att mutatio- 

 nerna, enligt hvad de Vries l öfvertygande ådagalagt, i de 

 flesta fall måste anses uppstå som bastarder. 



Hvad mutationernas konstans beträffar, så tala de hit- 

 tills gjorda iakttagelserna för att åtminstone en del Rubus- 

 mutationer i detta fall förhålla sig på samma sätt som fler- 

 talet af de Vries' Oenothera-mut&tioner. (R. erubescens Lidf.. 

 R. insularis F. Aresch. Mutation I). Dock är antalet af 

 hittills gjorda observationer ännu allt för ringa, för att tillåta 

 ett generellt omdöme härvidlag, och det synes a priori inga- 

 lunda osannolikt, att en del af de erhållna Rubus-mutsitionerna 

 vid fortsatt kultur i större måhända komma att visa sig äga 

 en blott partiell konstans, såsom fallet är t. ex. med den af 

 de Vries närmare undersökta Oenothera scintillans. 



Bastarderna. 



Betingelserna för bastardbildningen. 



Benägenheten för bastardbildning är inom släktet Rubus 

 påtagligen ganska stor, om också ej så stor som en del bato- 

 loger synas föreställa sig. Synnerligen lätt synas bastarder 

 uppstå mellan R. ccesius L. å ena sidan och former af R. 

 corylifolii å den andra, men äfven mellan så vidt skilda arter 

 som R. glandulosus Bell. och R. polyanthemus Lindeb. ingås 

 med tämligen stor lätthet bastardföreningar. Däremot har 

 det trots talrika upprepade försök hittills ej varit möjligt 

 att erhålla bastarder vare sig mellan R. ccesius L. och R. 

 insularis F. Aresch. eller mellan R. ccesius L. och R. poly- 

 anthemus Lindeb., medan däremot kombinationen mellan de 

 tva säkerligen ännu mindre förvandta R. ccesius L. och R. 

 plicatus Whe. ingås ganska lätt. Man kan därför med hänsyn 

 till de hittills gjorda erfarenheterna ej påstå, att böjelsen för 

 bastardbildning hos släktet Rubus står i någon direkt propor- 

 tion till arternas inbördes förvantskap. 



Die Mutationstheorie 1903. 



