15. LIDFORSS, STUD. Ö1VEB AKTIULDMNCKN HOS SL. BUBUS. 35 



Det oaktadt är det mycket möjligt, ja sannolikt, att en 

 sådan relation verkligen existerar, ehuru den då och då al- 

 tereras genom andra faktorers inverkan. Åtskilliga iaktta- 

 gelser tala nämligen för, att böjelsen för bastardbildning 

 framträder särskildt stark, om i -plantans vitalitet af någon 

 anledning är försvagad. Så har det t. ex. visat sig, att 

 procenthalten af erhållna (äkta) bastarder är märkbart större, 

 om befruktningen verkställts på blomgrenar, som afskurits 

 och fått slå ut i vatten än om befruktningen företages på a 

 busken kvarsittande grenar (i det fria), 1 ehuru totalmängden 

 af erhållna frön i senare fallet vanligen är vida större. Ai- 

 venså är det anmärkningsvärd^ att den buske af B. plicatus 

 Whe., som visat en så påfallande benägenhet för bastard- 

 bildning med B. ccesius L., är en tämligen svag skuggform, 

 som för en rätt tvinande tillvaro på en ogynnsam lokal i 

 botaniska trädgården. Slutligen tala äfven de vid tripel- 

 bastarderna gjorda iakttagelserna för en dylik stegring af 

 böjelsen för bastardbildning (eller troligen riktigare : minsk- 

 ning af motviljan mot bastardbildning). Medan t. ex. B. 

 af finis Whe. endast i enstaka undantagsfall ingår en »äkta<> 

 bastardförening med B. coesius L. X acuminatus Lindeb., ifall 

 den användes som honplanta, uppstår däremot den ifråga- 

 varande tripelhybriden regelbundet, om bastarden B. ccesius 

 L. X acuminatus Lindeb. befruktas med pollen af B. affinis 

 Whe., ett förhållande, som högst sannolikt står i samband 

 med att hybridens honliga sexualapparat är behäftad med 

 en konstitutionell svaghet, som gör den mindre motstånds- 

 kraftig gentemot en befruktning med främmande pollen. 



Hvad beträffar betingelserna för bastardbildning i fria 

 naturen, så äro dessa teoretiskt taget gifna öfverallt. där t va 

 ej allt för fjärrstående Bnbus-axter växa i hvarandras ome- 

 delbara närhet. Att de primära Bubus-baztaråema i vart 

 land det oaktadt, äro tämligen sällsynta, står påtagligen i 

 samband därmed, att dessa i de flesta fall — åtminstone på 

 groddstadiet — äro något, ofta betydligt, svagare än de rena 

 arterna,- så att de på den grund kräfva särskildt gynnsamma 



1 Enligt den förra metoden erhölls 1S99 1. a. genom af korsning mellan 

 /,'. ccesius L. och B. acuminatus Lindeb. fyra äkta och tre falska bastarder 

 (enligt den senare år 1904) fem äkta och öfver tjugo falska bastarder 

 (hvarvid samma buskar användes). 



2 Detta gäller dock icke om bastarderna mellan B. ccesius L. och arter 

 tillhörande gruppen corylifolii; primärbastarder af detta slap äro också 

 ingalunda sällsynta i Sverige 



