B. LIDFORSS, STUD. ÖFVEK Ä.RTBILDN1NGEN HOS SL. IM BUS. 41 



Men att en stor del äfven af våra svenska coryfolii verkligen 

 uppkommit på detta sätt torde vara högst sannolikt. 



Denna på hybrid väg åstadkomna artbildningspron iss, 

 som ledt till uppkomsten af en del af våra svenska R. coryli- 

 jolii torde dock i många fall ej ha ägt rum i Sverige, redan 

 på den grund att vissa i Sverige vildt växande R. corylijolii 

 efter all sannolikhet härstamma från föräldrar, af hvilka den 

 ena parten saknas i Skandinavien. Ett exempel må förtyd- 

 liga detta. 



På sydsidan af Erzgebirge från Rodenbach fram mot Eger 

 är R. tomentosus Borkh. ingalunda sällsynt, och frambringar 

 här genom korsning med R. ccesius L. en mycket karakteri- 

 stisk bastard. Denna bastard, som är tämligen fruktbar och 

 tack vare inblandningen af R. ccesius erhållit en ganska hög 

 grad af resistens mot köld, går på grund häraf vida längre 

 mot norr än R. tomentosus Borkh., och är t. ex. ganska 

 allmän i Sachsiska Vogtlandet, där R. tomentosus fullkom- 

 ligt saknas. En botanist, som endast sett denna form i 

 Sachsen, skulle näppeligen ana dess härkomst, ehuru han blott 

 behöfver öfverskrida Erzgebirge för att öfvertygas om rätta 

 sammanhanget. Nu går emellertid R. ccesius X tomentosus 

 eller rättare sagdt dess afkomlingar, vida längre mot norr än 

 till Sachsen; de ha trängt ända fram till Skandinavien, och 

 äro såväl från Danmark som från Sverige kända under nam- 

 net R. Fionice K. Frid. — ty dennaf orm är med all säkerhet 

 identisk med vissa i Sachsen och Böhmen växande former, 

 hvilkas härstamning ur kombinationen R. ccesius X tomentosus 

 är höjd öfver allt tvifvel. 



Äfven inom andra grupper än R. corylijolii torde bastard- 

 bildningen spela en ganska viktig roll som artbildande faktor. 

 Focke uppger x att han ur frön af R. veslilus X tomentosus, 

 hvilka han fått sig tillsända af Gremli, uppdragit en form, 

 som visat en mycket stor likhet med R. ?nacroj)Jiyllus Wh. & 

 N. ,> hypoleucus Foche och i motsats till den primära hybri- 

 den ägde väl utvecklade frukter. Och då man ser, att det 

 t. ex. genom korsning af R. glantlulosus Bell. med R. poly- 

 anthemus Lindeb. erhålles en form, som morf ologiskt i hög 

 grad erinrar om R. thyrsiflorus Nh. medan kombinationen R. 

 affinis Whe. x R. tomentosus Borkh. ger upphof till villicau- 



' Synopsis Ruborum Germania' p. 47. 



Arkiv för botanik. Bd G. N:o JU. 4 



