2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 6. N:0 18. 



Boden i Norrbottens län, äro alla belägna nedanför den 

 öfversta marina gränsen med undantag af höjderna kring 

 Ramsele, som ligga högre. Faxeälfven därstädes angifves 

 ligga omkring 155 m. öfver hafvet, men den marina gränsen 

 når här upp till 225 m. höjd. I de af mig undersökta flod- 

 dalarna och deras nipor har sålunda fin sand (s. k. mjuna) 

 nästan på alla lokaler varit den rådande jordarten. Någon 

 större rikedom på Hieracier ha de därför ej heller erbjudit. 

 Största antalet påträffades vid Ramsele, där steniga r moräner 

 betäcka omgifvande höjder. Niporna äro för öfrigt ymnigare 

 beväxta med Hieracier än de öppna delarna af landskapen. 

 De branta sluttningarna erbjuda ju också flera fördelar. Vid 

 smärre ras eller erosioner af rännilar uppstå nakna jord- 

 fläckar, som äro lämpliga, groningsbäddar för frön från mer 

 eller mindre aflägsna ställen. Då de blottade partierna fyllas 

 af kompakt gräsmatta, har transport af frön kunnat äga rum 

 till andra liknande platser, så att en art har goda utsikter 

 att länge kunna fortlefva i samma trakt till och med blott 

 såsom kolonist. Vidare äro niporna mestadels beväxta med 

 frodig löfskog, och i djup skugga, där gräs och örter bli 

 glest ställda, finna många Hieracier för sig passande villkor. 

 Expositionen är också mycket växlande; det synes som om 

 branterna mot öster och söder vore de lämpligaste för Hie- 

 racievegetationen. 1 



1 En del norrländska floddalar, såsom vid Faxeälfvens och Indals- 

 älfvens mellersta delar, ha i afseende på utseende och vegetation stor lik- 

 het med Sätersdalen i Dalarne. — Jfr G. Samuelsson, Bidrag t. Archiera- 

 ciumfloran i Säterstrakten. Arkiv f. bot. 1906. 



