16 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 6. NIO 18. 



neis adspersa, subtus pallidiora, induniento mediocri pra?dita ; 

 rosularia exteriora ± anguste ovalia — ovata, cetera ovato- 

 oblonga v. magis elongata, supra basin breviter cuneatam vel 

 truncatam dentibus paucis distantibus divaricatis et sat rectis 

 vel ± falcatis sat profunde dentata, ceterum dentibus latis 

 brevissimis repanda v. denticulata, obtusa — obtusiuscula, 

 longissime et anguste petiolata; caulinum longe petiolatum ± 

 oblonge lanceolatum basi ssepe ± hasta ta v. parvum ± lineare 

 in pagina inferiore dense stellatum. 



Anthela ampla panieulata, ramis patentibus ± curvatis 

 crassiusculis acladium 1 — 2,5 cm. longum vulgo superantibus, 

 superioribus ± approximatis, inferioribus sa?pe longe distan- 

 tibus. Pedicelli canotomentosi, glandulis parvis nigris den- 

 siusculis (v. sparsis), pilis sat brevibus — mediocribus obscuris 

 v. breviter cano-cuspidatis sparsis — sat densis obtecti. In- 

 volucra fusco-viridia obscure canescentia mediocria c:a 13 

 mm. longa, tubo ovato, basi demum subtruncata. Squama? 

 exteriores subtriangulares acutiusculse, superiores ina?quilong-:e 

 triangulari-lanceolata? obtusiuscula? — subacuta?, intima? paucee 

 acuta? — acutissima?, omnes glandulis parvis v. minutis sat 

 densis et pilis mediocribus — sat longis obscuris apice vi- 

 treis densiusculis — densis obtecta?, floccis in dorso ± raris, 

 in marginibus sparsis (v. densiusculis) adspersa?, apice bre- 

 viter comata?. Calathium luteum radians. Stylus livescens 

 v. sat obscurus. 



Närbesläktad med H. scalenmn Norrl., men skild genom 

 vanligen symmetrisk bladbas, ljusare holkar, längre och något 

 spetsigare holkfjäll samt mycket talrikare glandier a holkarna. 

 Den närmar sig därigenom H. lividulum Dahlst. ; dock torde 

 släktskapen åt det hållet vara ringa. Bladen hos den nu 

 beskrifna formen äro nämligen lökgröna, flertalet äggrund t 

 aflånga med m. e. m. tvär bas och mycket långt och smalt 

 skaft; de äro försedda med glesa och små eller vid bladbasen 

 medelstora tänder. Holkarna äro mörkt grågröna med be- 

 klädnad af tämligen täta, till största delen mörka hår samt 

 korta grandier och glesa, i fjällens kanter något tätare, uppåt 

 i antal aftagande stjärnhår. Holkfjällen äro m. e. m. trian- 

 gulära, några af de innersta jämnt af smalnande i en sylhvass 

 spets; långfjällen äro ojämna, upptill nästan luddfria, men i 

 själfva spetsen glest småhåriga. 



