K. JOHANSSON, ANTECKNINGAR FR. HIERACIE-EXKURSIONER. 43 



dalen björkskog och fuktig granskog, i Ångermanland stenig 

 och solöppen backe. 



Ångermanland. Själevads socken vid gränsen till Nätra. 

 — De härjedalska lokalerna äro enligt Dahlstedt Funnäs- 

 dalsberget och Glöte (flerst.). 



Sparsifolia (Lbg). 



Till skillnad från H. rigidum Hn. har denna grupp vanli- 

 gen färre, glest och ojämnt t ändade eller hos den ursprung- 

 liga formen nästan helbäddade blad, som på öfversidan äro 

 m. e. m. tydligt, ofta tätt stjärnhåriga; breda och trubbiga 

 holkfjäll med gröfre hår; hos många hithörande former ha 

 holkfjällen i spetsen en ytterst kort och fin krona, som har 

 benägenhet att draga sig nedom spetsen och där bilda ett 

 litet hvitaktigt fält. Inga kännetecken äro genomgående hos 

 alla former. Utbredningsområdet är hufvudsakligen mellersta 

 Skandinavien, 1 i söder ersättas de af de egentliga rigida, i 

 norr af lapponica m. fl. Af nedanstående två former är den 

 ena representant för de mer håriga formerna, den andra är 

 nästan glatt. 



24. H. homalodermum n. 



Tafl. 7, fig. 24. 



Caidis aphyllopodus vulgo 35—55 cm. altus rectus com- 

 pressibilis 5 — 7-folius virescens v. ± olivaceus, inferne intense 

 violascens, prope basin rare et sat breviter pilosus, ceterum 

 lsevis epilosus eglandulosus, ubique leviter stellatus. Folia 

 sat obscure prasino-viridia, subtus pallidiora, crassa firma 

 fere erecta superioribus patentibus exceptis; infima 1 — 2 prope 

 basin adfixa pilis brevibus solitariis — raris v. in petiolo spar- 

 sis subpilosa, marginibus breviter et parce ciliata, folia cetera 

 epilosa, omnia utrinque leviter — sparsim stellata; infima ± 

 lingulata obtusa subintegerrima, inferiora 2 — 3 suberecta pe- 



1 Flera former finnas i Dalarno och Härjedalen. Se Dahxst. Herb. 

 Hier. Scand. 



