44 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 6. NIO 18. 



tiolata Ungulate — oblonge lanceolata obtusa — obtusiuscula 

 paucidenticulata vel dentibus paucis majoribus latiusculis 

 unguiculatis instructa, petiolo ima basi paullulum dilatato et 

 marginibus sparsim piloso; intermedia a basi ± patente sur- 

 sum curvata sessilia ± anguste lanceolata in apicem brevem 

 obtusiusculum — subacutum subito contracta, dentibus paucis 

 inaequalibus brevibus horizontaliter patentibus dentata, supe- 

 riora patentia curvata et ± plicata a basi lata interdum sub- 

 auriculata in apicem lanceolatum ± acutum angustata. 



Anthela paniculata angusta sat oligocephala ramis sub- 

 erectis virescentibus sparsim stellatis. Pedicelli et acladium 

 5 — 25 mm. longum epilosi eglandulcsi densiuscule stellati sub 

 involucro ± tomentosi. Involuora atroviridia brevia crassius- 

 cula 5 — 6 mm. lata et 9 — 10 mm. longa basi subtruncata. 

 Squamce lata? rotundato-obtusse, exteriores sat läxas oblonga? 

 efloccosae v. in marginibus extimis floccis paucis adspersse, 

 apice vulgo brevissime subcomatae, superiores oblongo-lanceo- 

 latse efloccosse apice glabrae v. inconspicue subcomatse, omnes 

 glandulis minutis pilisque brevibus apice brevissimo albescentc 

 solitariis — raris obsitse. Calathium luteum 30 — 35 mm. latum. 

 Stylus obscurus. 



Habituellt utmärkt genom rak, i olivgrönt stötande, täm- 

 ligen spenslig stjälk och nästan alla delars glatthet. Glesa, 

 späda och korta hår förekomma dock vanligen nära stjälk- 

 basen och på de allra nedersta bladen; i öfrigt äro stjälk och 

 blad glest (eller de öfre bladen något tätare) stjärnhåriga; 

 nästan alla blad sakna randhår och stjälken är alldeles slät 

 utan rudimentära hår. De tjocka, till största delen föga ut- 

 stående bladen hafva ungefär samma utseende som hos H. 

 sparsijolium Lbg; de öfre äro vid basen starkt utstående, 

 men med spetsen uppåtböjda. De korta grönsvarta, nå- 

 got glänsande holkarna utmärka sig genom tegeilagda, 

 ganska breda och rund trubbiga fjäll, h vilka bära ett fåtal 

 korta hår och mycket små glandier; de yttre fjällen äro van- 

 ligen försedda med en ytterst kort, hvitaktig koma samt en- 

 staka — spridda stjärnhår i yttersta kanten, långfjällen sakna 

 stjärnhår och oftast äfven koma. 



Holkarna påminna genom storlek och form (men ej be- 

 klädnad) om H. distubellatum K. Joh. Bladens antal, form 

 och tandning hänvisa mot H. sparsifolium (coll.), på samma 



