2 ARKIV FOR BOTANIK. BAND ll. w:o 6. 
ett icke ringa antal fran helt olika angiosperma växtfamiljer 
hämtade försöksväxter, och som sålunda kan göra an- 
språk pa en relativt hog grad af allmángiltighet. ! Därmed 
voro nödiga angreppspunkter gifna for anthocyanfragans experi- 
mentella behandling och pa detta sätt en fast basis skapad 
för vidare undersökningar i nämnda cellularkemiska riktning. 
BUSCALIONI-POLLACCI, TISCHLER, Katic förtjäna här att 
nämnas såsom de förnämsta målsmännen, som på den antydda 
vägen fört vår kännedom om anthocyans fysiologi vidare 
framåt.” 
Trots det relativt betydande antal af värdefulla iaktta- 
gelser, som anförda forskningar hafva frambragt, består i 
anthocyanfrågan emellertid ännu mången oklarhet och mot- 
sägelse, som blott genom förnyade undersökningar kan lösas. 
De af mig gjorda iakttagelserna, som föranledt denna upp- 
sats, beröra närmast en punkt i OvERToN’s undersökningar, 
hvilken kan sägas vara af nära nog fundamental betydelse, 
en punkt, som syntes mig särskildt vara i behof af revision, 
emedan den icke var väl förenlig med vissa fakta, som fram- 
gått vid mina tidigare undersökningar öfver anthocyans lo- 
kalisation. ÖVERTON framhåller nämligen såsom ett anmärk- 
ningsvärdt, vid kulturförsök med växtdelar i sockerlösning 
erhållet resultat, att anthocyanbildning väl på ofvan anförda 
sätt lät sig induceras i celler, hvilka tillhöra bladets meso- 
fyllväfnader, men att det däremot icke lyckades honom att 
uppnå samma effekt med växter, som föra anthocyan i epi- 
dermis. 
Dessa iakttagelser syntes leda till den nära liggande 
1 Som det synes, oberoende af OvERTON, nådde MIRANDE (I) till samma 
antagande af en relation mellan cellernas sockerrikedom och deras förmåga 
att utbilda anthocyan. Vid sina undersökningar öfver cuscutéerna kunde 
nämligen MIRANDE hos vissa former inom nämnda parasitgrupp spåra 
en omisskännlig proportionalitet mellan graden af anthocyanfärgning och 
mängden sockernäring, som hämtas från respektive värdplantor. 
? Då jag i min tidigare utgifna anthocyanmonografi »Studier öfver 
anthocyan» har lämnat en öfversikt öfver anthocyanforskningens viktigare 
epoker intill år 1906 jämte en refererande exposé öfver litteraturen å om- 
rådet, får jag härmed, för undvikande af onödig diskussion af åtskilliga 
här berörda punkter, hänvisa till den framställning jag där à pp. LXII— 
LXXXIV ägnat anthocyanfysiologien. 
In mera kortfattad sammanställning af de senare årens forskningar à 
anthocyanomradet finnes hos Kuster (I, 512—515). Här har KÜsTER antydt 
en enhetlig förklaringsmöjlighet öfver vissa motsägande uppgifter beträffande 
anthocyanbildningens kausala samband med yttre och inre faktorer, en 
uppfattning, som emellertid till sina grunddrag täcker sig med den åsikt, 
som jag redan tidigare härom uttalat i »Studier öfver anthocyan». 
