GERTZ, ANTHOCYANBILDNING I BLAD VID SOCKERKULTUR. 7 
Oplismenus imbecillis Krrn. 
Hos denna växt visa bladen, som bekant, en egendomlig, 
genom panachering framgängen färgteckning, som yttrar sig 
i uppträdande olikfärgade fält, hvilka, strimmformigt fördelade 
och i skarpt markerade linjer från hvarandra afgränsade, göra 
sig gällande i synnerligen växlande utsträckning, hvarvid 
icke sällan bladet nära nog i sin helhet kommer att intagas 
af ett enda, dominerande färgfält. De här representerade 
färgerna, grönt i djupare, mera mättad samt i ljusare, mera 
blek nyans, hvitt och rödt, finnas med hänsyn till de kroma- 
tiska substansernas topografiska fördelning i bladväfnaderna 
samt beträffande de i samband härmed stående anatomiska 
egendomligheterna, som för här föreliggande fråga likväl äro 
af mindre intresse, närmare utredda genom Hassack’s under- 
sökningar (GERTZ, I, 16, 17).! 
Större betydelse tillkommer ett meddelande af ZIMMER- 
MANN (I, 110, 111), som anför viktiga iakttagelser öfver klo- 
roplasternas utbildning och förekomst i de olika bladfälten 
af Oplismenus imbecillis. Det heter i nämnda meddelande: 
»Die Blätter der untersuchten Pflanzen waren, ganz abgesehen 
von dem — — — roten Farbstoffe, teils dunkelgriin, teils hell- 
grün, teils rein weiss gefärbt. In den Assimilationsgewebezellen 
der hellgrünen Partien sind nun schon am lebenden Material 
Chromatophoren mit Leichtigkeit zu erkennen; dieselben 
sind meist nur wenig heller, aber stets merklich kleiner als 
die normalen Chloroplasten. Dahingegen konnte ich inner- 
halb der rein weissen Partien weder am lebenden Material 
noch nach der Fixierung mit alkoholischer Sublimatlösung und 
Färbung mit Jodgrün oder Ammoniakfuchsin irgendwelche 
als Chromatophoren zu deutende Körper auffinden. Nur ganz 
vereinzelt fand ich hier in der Umgebung der Gefässbündel 
einige Zellen mit grünlichen Chromatophoren, die in einigen 
Fällen auch Vacuolen enthielten. Stets waren diese aber so 
gross, dass sie mit Leichtigkeit beobachtet werden konnten, 
während in den übrigen Zellen selbst bei Anwendung der 
stärksten Vergrösserung keine Spuren von Chromatophoren 
sichtbar waren.» 
2 Bio ak hos Oplismenus imbecillis har med hänsyn till de 
färgande substansernas fördelning i de olika fälten äfven behandlats af 
CHATIN (I, pp- 48, 49, 105; Pl. III, figg. 3, 3’, 3), som i här anförda, hittills 
icke beaktade arbete meddelat värdefulla iakttagelser öfver normalt antho- 
cyanfärgade samt vår- och höströda blads anatomi. 
