8 ARKIV#FÖR BOTANIK. BAND ll. w:o 6. 
Bladen hos de försöksindivid af växtarten i fråga, som 
vid mina undersökningar stodo till förfogande, förhöllo sig 
fullkomligt öfverensstämmande med dessa af ZIMMERMANN 
beskrifna blad: De albikata bladfälten voro sålunda i total 
saknad af kloroplaster, om vi bortse från en merendels helt 
svag antydan till grönfärgning, som i några fall kunde spå- 
ras i den omedelbara närheten af kraftigare nervstammar, 
hvilka därigenom i tydligt markerade linjer aftecknade sitt 
förlopp. Äfven klyföppningarnas slutceller voro inom nämnda 
fält kloroplastfria. Såsom en för växten i öfrigt utmärkande 
egendomlighet må ännu omnämnas förmågan hos dess blad 
att rikligt bilda anthocyan, hvilken substans meddelar dem 
deras karminröda färgning. Ofta finnes denna rubescens för- 
bunden med den albikata teckningen och synes ej sällan -utgå 
från de kloroplastfria bladfälten. Såsom Hassack, TIMPE 
och författaren (GERTZ, I, 16, 17) visat, utgöres anthocyans 
lokalisationscentrum af bladens epidermisceller, hvilka än på 
bägge sidor, än blott å endera, mången gång företrädesvis å 
bladundersidan, utveckla detta färgämne. 
Bortsedt från de redan ofvan omnämnda, i mars må- 
nad 1904 utförda försöken med Oplismenus imbecillis, hvilka 
jag icke tillmätt något större värde, enär i försöksprotokollen 
icke några anteckningar gjordes öfver iakttagelser af tempe- 
ratur, belysningsförhållanden eller andra faktorer, som vid 
antbocyanbildning spela en viktig roll, anställde jag, som 
nämndt, i juli 1909 några serier af försök med de albi- 
kata bladdelarna af denna växt. De utklippta, krithvita 
bladfälten, hvilkas väfnader vid mikroskopisk granskning be- 
funnits vara fullkomligt fria från kloroplaster, öfverfördes i 
en 5°/9-ig saccharoslösning, och försöket fick afspela sig vid 
en temperatur, som föga öfver- och understeg 20°C. Öfver 
intensiteten af den rådande belysningen gjorde jag icke nå- 
gon exakt bestämning, men denna var under försöket inga- 
lunda särskildt stark, enär kulturerna hade i laboratoriet 
placerats på ett afstånd af omkring 2 meter från ett åt öster 
vettande fönster, som blott helt kort tid på dagen medgaf 
direkt insolation. 
Resultatet af försöken utföll så, att redan efter 4 dygn 
bladstyckena kraftigt rödfärgats, hvilket vid mikroskopisk 
undersökning visade sig härröra af anthocyan, i riklig mängd 
utbildadt i epidermis. 
