10 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND Il. w:o 6. 
de fullt kloroplastfria cellerna icke ens spår till stärkelse- 
bildning kunde påvisas. På de få ställen, där jag med jod- 
jodkalium och kloralhydrat erhöll blåfärgade kroppar, hade 
dessa bevisligen uppkommit i svagt tingerade kloroplaster. — 
Märkvärdigt nog, anföra SAPOSCHNIKOFF, ZIMMERMANN och 
WINKLER (I, 546 ff.) icke någon uppgift beträffande Oplis- 
menus imbecillis i sina undersökningar öfver panacherade 
växtdelars stärkelsebildningsförmåga. 
Garfämnereaktion gåfvo här, blott de anthocyanförande 
epidermiscellerna, i öfverensstämmelse sålunda med TIMPE's 
(I, 41) iakttagelse: »....ziemlich kraftig tritt er [der Gerb- 
stoff] nur in der oberen Epidermis der vorher geröteten Par- 
tieen auf.» 
Tradescantia Loekensis Honr. 
Hos denna i Leipzigerlaboratoriets växthus odlade form, 
som rent habituellt kan betraktas som en dvergartad Trade- 
scantia zebrina, erinra bladen i flera hänseenden icke obetyd- 
ligt om bladen af den nyss omnämnda Oplismenus imbecillis. 
Denna Tradescantia-art har sålunda med Oplismenus gemen- 
samt, att bladskifvorna äro genomdragna af längdlöpande, 
variegata fält af snöhvit färg och starkt varierande bredd; 
gränserna mellan bladskifvans olikfärgade parceller äro äfven 
här synnerligen skarpa. Icke sällan träffas hos ifrågavarande 
växtform blad, som äro i sin helhet grönfärgade, och å andra 
sidan utvecklas någon gång bladskifvor af helt hvit färg. 
Bortsedt från de kraftigare, af kloroplastförande cellsli- 
dor omgifna nervstammarna, hvilka särskildt mot bladets 
bas redan makroskopiskt kunde tydligt urskiljas, saknade de 
hvita bladfälten fullkomligt kloroplaster, utom i stomacellerna, 
hvilka konstant förde sådant innehåll. 
De kulturförsök i 5°/o-ig rörsockerlösning, som genom- 
fördes med albikata bladstycken af denna växt, gåfvo, an- 
märkningsvärdt nog, konstant negativa resultat. Försöken 
fortgingo något mera än en vecka, utan att därvid antho- 
cyanbildning resulterade, och afbrötos efter nämnda tid, eme- 
dan de använda bladstyckena då voro i kanterna starkt brun- 
färgade och i öfrigt glaslikt genomskinande på grund af in- 
tercellulärernas injektion med kulturvätskan. 
Ingen i cellerna af dessa blad bildad stärkelse kunde 
iakttagas, om här bortses från klyföppningarna, i hvilkas 
slutceller med jodjodkalium svartfärgning erhölls. [Det får 
