GERTZ, ANTHOCYANBILDNING I BLAD VID SOCKERKULTUR. 15 
Någon undersökning öfver garfämnesubstansernas lokali- 
sation företogs icke. 
Hos Evonymus radicans erhålles en betydligt kraftigare 
anthocyanfärgning af den hvita såväl som den gröna blad- 
arean, om hela skott afskäras och såsom sticklingar nedsät- 
tas i fuktig jord. Den bildning af anthocyan, som här inom 
kort resulterar, synes liksom i ofvan anförda försök förbli 
inskränkt till bladens epidermisceller. 
Anmärkningsvärdt är emellertid, att denna iakttagelse, 
som kausalt är att sätta i samband med förhållandet vid 
ringling och finner sin förklaring i en förhindrad utvandring 
af skottens assimilat, blott gäller gröna eller delvis grönfär- 
gade grenar. Däremot har jag aldrig iakttagit anthocyan- 
bildning i analoga försök med fullt kloroplastfria skottdelar, 
icke ens när dessa försök blifvit utsträckta till en tid af nära 
en månad. Uppenbarligen är anledningen till anthocyanbild- 
ningens uteblifvande här icke att söka i annan faktor än 
bristande tillgång pa assimilerade kolhydrater. Tack vare 
den totala saknaden af kloroplaster äro nämligen dessa skott 
ur stånd att fotosyntetiskt producera socker och stärkelse, 
och af denna oförmåga blir tydligen följden, att här icke, 
såsom i försök med kloroplastförande eller blott partiellt 
kloroplastfria blad varit händelsen, kan uppkomma det öfver- 
skott på assimilat, exempelvis socker, som anthocyanbildnin- 
gen i detta fall förutsätter. 
Lonicera brachypoda DC. 
Bladen med retikulerad teckning af hvita linjer å grönt 
bottenfält (f. aurea reticulata). Cellerna i de icke gröna de- 
larna sakna fullständigt klorofyllfórande kromatoforer, hvil- 
ket äfven gäller beträffande stomacellerna, här inskränkta 
till bladets undersida. 
Efter en veckas kultur i 10 ?/o-ig saccharoslösning fanns 
relativt stark anthocyanfärgning, härrörande af rosaröd saft 
i palissadparenkymets cellrad. Stärkelse iakttogs i mesofyllet, 
därjämte i icke obetydliga mängder i flera epidermisceller. 
De undersökta bladen visade följande utbredning af garf- 
ämnet. Homogen bikromatfällning i nära nog lika mängd 
i epidermis och mesofyll; i några palissadceller fanns likväl 
ett kornigt garfämneprecipitat. Slutcellerna å bladets under- 
sida voro fullkomligt garfämnefria. 
Hos Lonicera brachypoda kan man äfven på annan väg 
