GERTZ, ANTHOCYANBILDNING I BLAD VID SOCKERKULTUR. 23 
varande iakttagelser blifvit gjorda å celler, som befunnit sig 
i väfnadsförband med kloroplastförande, hvarför det, ehuru 
föga sannolikt, dock alltid vore tänkbart, att anthocyansyn- 
tesen i epidermiscellerna här på ett eller annat sätt rönt in- 
verkan af mesofyllcellers eller stomacellers kloroplastinnehåll. 
Eburu mina undersökningar icke berört denna punkt, 
må för fullständigande af ofvan gifna redogörelse erinras om 
Karic’s viktiga försök med Hydrilla verticillata, vid hvilket 
tydligt framgick (Karıc, I, 44, 45, 80), att cellkärnans närvaro 
i den anthocyanproducerande cellen icke är nödvändig för 
anthocyansyntes. Protoplasmapartier, som genom plasmolys 
gjorts kärnfria, visade nämligen oförminskad anthocyanbild- 
ningsförmåga. 
Ur redogörelsen för ÖVERTON's undersökningar (I, 182 
m. fl. ställen) synes framgå, att i alla de fall, där mörkrums- 
kulturer kommit till användning, försöksresultaten blifvit 
negativa, i det att bildningen af rödt färgämne här ute- 
blifvit. Dessa iakttagelser lägga den förmodan nära, att be- 
lysning af kulturerna under försökens lopp torde spela rollen 
af en för anthocyansyntesen nödvändig faktor. 
Bortsedt från flera, i samband med andra undersökningar 
mera tillfälligtvis gjorda iakttagelser, som tala emot riktig- 
heten af en sådan uppfattning (GERTZ, I, pp. LXII — LXVIT), 
vederlägges densamma bestämdt af mina mörkrumsförsök med 
Oplismenus imbecillis och Rumex domesticus. Vid dessa försök, 
som tyvärr äro de enda, jag med afseende på denna, icke 
oviktiga punkt blifvit i tillfälle att fullt genomföra, framgick 
nämligen, att anthocyanbildning äfven i mörker kom till stand. 
En bekräftelse af denna anthocyansyntesens oafhängighet af 
ljustillfórsel innebära därjämte flera försök, vid hvilka Karıc 
(I, 80) kunnat visa, att Hydrilla, Hydrocharis, Allium och 
Phalaris äfven vid kultur i mörker äga förmåga att utbilda 
anthocyan. : 
Till här anförda uppgifter kan ännu tilläggas, att den 
rödfärgning af rotspetsarna, som CHARTIER (I) och COLIN 
funnit inträda a groddplantor af vissa Crassulaceae, såsom 
Sedum, Sempervivum, Umbilicus, Cotyledon, Crassula, däremot 
icke Kalanchoé (se äfven GERTz, I, p. XXVI), och som nämnda 
forskare särskildt studerat med hänsyn till Sempervivum 
chlorochrysum, äfven gör sig gällande vid frånvaro af ljus. 
