38 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND ll. N:o 6. 
lösning ej sällan är fallet, icke förmå intränga i substratet, 
utan bringas att krypa längs dess yta, blifva de lifligt röd- 
färgade, under det att vid normal utveckling i näringsmediet 
denna rötternas rödfärgning totalt uteblir. Med all sanno- 
likhet torde sagda förhållande finna sin förklaring i den ned- 
satta syretillgången till de submersa växtdelarna. [Se äfven 
pp. 39, 40 i denna uppsats. | 
Jag har redan framhallit, att i mina kulturförsök med 
Tradescantia Loekensis, Beta vulgaris och Cerefolium silvestre 
anthocyanfargning icke kunde erhallas. Det torde vara vansk- 
ligt att afgora, af hvad art den anthocyanbildningshäm- 
mande faktorn bar varit. Beträffande den förra växten har 
jag emellertid redan antydt som en förklaringsmöjlighet, att 
den hos Tradescantia föreliggande, specifika anthocyanarten 
måhända för sin bildning förutsätter andra betingelser än de 
vanliga anthocyanerna af gruppen vinrödt. 
De negativa resultat, som erhållits i OvERTON's och mina 
tidigare försök med kronblad, tillåta icke att draga några 
säkra slutsatser med hänsyn till de kausala förhållandena, 
men med säkerhet torde den här uteblifna anthocyanbild- 
ningen vara att återföra till en inverkan af flera faktorer. 
Sålunda kunna mycket väl de negativa försöksresultaten för- 
klaras af den för blombladsväfnaderna utmärkande tunnheten 
och dessas starkt utpräglade känslighet, som i de flesta fall 
gjorde det omöjligt att hålla de på sockerlösning simmande pe- 
talastyckena vid lif längre än högst några få dygn, emedan 
dessa, i trots af alla försiktighetsmått, inom kort injicerades af 
kulturvätskan i intercellulärerna, missfärgades och gingo till 
grund under svampparasitism. Det får icke anses vara ute- 
slutet, att kulturerna med äfven andra försöksväxter än Vi- 
burnum Opulus skulle ledt till anthocyanbildning i petala, 
om dessa en längre tid forblifvit friska. Härvid ar emeller- 
tid att märka, att äfven i samma kulturvätska (10 °/o-ig rör- 
sockerlösning) ställda hela inflorescenser af Deutzia och Bellis 
lika litet inom en försökstid af öfver en vecka kunde iakt- 
tagas utbilda anthocyan i kronbladen, ehuru särskildt hos 
den förra växten blomskaft, foder och fruktämnesdisk färga- 
des lifligt röda. 
En andra faktor har redan betonats af OvERTON (I, 219), 
som därom anfört: »Im Uebrigen ist es sehr wahrscheinlich, 
