GERTZ, ANTHOCYANBILDNING I BLAD VID SOCKERKULTUR. 39 
dass in den meisten Fallen bei den weissbliihenden Varietä- 
ten es nicht an Zucker fehlt, sondern an irgend einer ande- 
ren Verbindung, die bei der Bildung des rothen Pigments 
betheiligt ist. Die meisten Blumenblätter, weisse wie bunte, 
sind, nach den mikrochemischen Reactionen zu beurtheilen, 
recht reich an Zuckerarten.» Om i de ofvan anförda försö- 
ken brist på garfämnen, oxydas eller andra substanser gjort 
en anthocyansyntes omöjlig, återstår att undersöka. 
En tredje möjlighet är likväl icke utesluten, nämligen 
att här förelegat fall, där hämmande faktorer upphäft den 
ur sockerrikedom normalt resulterande anthocyanbildningen. 
Utan att på detta ställe ingå på en diskussion af denna fråga, 
vill jag hänvisa till de iakttagelser af BUSCALIONI och Por- 
LACCI, som tala för en dylik tydning, samt till den revision, 
som föreligger af denna punkt genom de redan omnämnda 
undersökningarna af RICHTER. 
I förbigående må här anföras ett försök, som jag sistlidne 
sommar utfört med en ras af Antirrhinum majus L., utmärkt 
genom i sin helhet purpurfärgad blomkrona. Em&ry hade 
tidigare beträffande Tulipa Gesneriana påvisat det egendom- 
liga förhållandet, att denna växt utvecklade fullständigt ofär- 
gade blommor, om dessa under exposition för solljus höllos 
under vatten, att anthocyanbildningen således här genom 
submergering undertrycktes (Gertz, I, p. LXIX anm. 6). En 
liknande uppgift föreligger af Boum (I, 22), som funnit fruk- 
terna af Passiflora icke utveckla anthocyanfärgning, om de 
bragtes att mogna under vatten. Mitt ofvan antydda försök 
utfördes just i afsikt att utröna, huruvida blommor af Antir- 
rhinum, som fingo utvecklas och öppna sig under vatten, blefvo 
anthocyanfria eller ej. Resultatet utföll så, att i dessa för- 
sök, som fortgingo under två veckors tid, blomkronorna blefvo 
märkbart blekare än hos blommor, som öppnat sig på van- 
ligt sätt, samt att blommornas storlek successivt allt mera 
aftog. Dessa senare utvecklade blommor visade också ten- 
dens till kleistogami, i det att kronflikarne här knappast 
skildes från hvarandra. 
Anmärkningsvärdt var äfven, att dessa under vatten ut- 
vecklade blommor inom kort, ofta redan några få timmar 
efter antesen, frigjorde sig från blomaxeln och flöto upp. Här- 
vid har måhända medverkat skillnaden i vattnets och blom- 
